УХВАЛА
 
13 січня 2025 року
м. Київ
справа № 509/4768/14-ц
провадження № 61-12293ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шиєнков Ярослав Євгенович, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
24 серпня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Шиєнков Я. Є., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 липня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано десять днів для усунення недоліків, а саме для надання належних та допустимих доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, та відомостей щодо ціни позову (вартості майна, яке підлягає поділу) в цій справі, підтверджених відповідними доказами.
Копію ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2024 року адвокат 
Шиєнков Я. Є. отримав 27 грудня 2024 року, а  ОСОБА_1 - 28 грудня 2024 року,що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
23 грудня 2024 року адвокат Шиєнков Я. Є., в інтересах  ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми електронний суд подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження у зв`язку з тим, що він отримав оскаржувану постанову 1 серпня 2024 року. 
На підтвердження надає скриншот з його електронної поштової скриньки.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджені наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шиєнков Я. Є., строку на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 липня 2024 року.
Однак касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на наступне.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Разом з касаційною скаргою адвокат Шиєнков Я. Є. в інтересах 
 ОСОБА_1 подав заяву про звільнення від сплати судового збору, яку обґрунтовував тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу  ОСОБА_1 за попередній календарний рік.
У заяві про усунення недоліків вказує, що ціна позову (вартість майна, яке підлягає поділу) в останній позовній заяві від 10 вересня 2019 року визначена позивачем у розмірі 740 155 грн та надає її копію. 
Крім того, у заяві про усунення недоліків зазначає про наявність підстав для звільнення від спати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також зменшення його розміру. Крім зазначеного, у заяві про звільнення від сплати судового збору вказує, що відповідач є батьком багатодітної сім`ї, утримує трьох малолітніх дітей та дружину, яка є інвалідом третьої групи, а також у нього виявлені тяжкі хвороби.
Надає копію посвідчення НОМЕР_1 від 8 травня 2019 року, яке підтверджує, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком. Також надає копію довідки Комунального підприємства «МУЖКГ» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 63 від 12 серпня 2024 року про доходи 
ОСОБА_1 за період з серпня 2023 року до липня 2024 року 
у розмірі 255 560,34 грн.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідно до пункту 1 та підпункту г пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Тлумачення статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору,                            не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
При вирішенні питання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням                                      статті 6 Конвенції щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру,                                  надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна,                       цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня                                            2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» 
від 26 липня 2005 року, пункти 63 - 64).
Доводи адвоката Шиєнкова Я. Є., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , не можуть слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки ним не надано доказів на підтвердження реального майнового стану відповідача, зокрема, відомостей про відсутність нерухомого та рухомого майна, коштів на рахунках тощо, які свідчили б про те, що за своїм майновим станом він не спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. 
При цьому надана копія довідки Комунального підприємства «МУЖКГ» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 63 
від 12 серпня 2024 року про доходи ОСОБА_1 не підтверджує розмір річного доходу  ОСОБА_1 за попередній календарний рік (2023 рік), оскільки в ній відсутні відомості про його дохід за період з січня 2023 року 
до серпня 2023 року.
Інші аргументи також не підтверджують реальний майновий 
стан ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, у задоволенні заяви адвоката Шиєнкова Я. Є., поданої в інтересах  ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору касаційний суд відмовляє.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 
2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 
у розмірі 2 684 грн.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, 
але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605 грн). 
Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Враховуючи уточнення позовних вимог у вересні 2019 року та визначення ціни позову у розмірі 740 155 грн,за касаційне оскарження судових рішень заявник має сплатити судовий збір у розмірі 14 803,10 грн (740 155 грн х 1% (200 %)).
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету -22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
За таких обставин, суд вважає за можливе продовжити заявнику строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору у розмірі 14 803,10 грн.
Керуючись статтями 127, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шиєнков Ярослав Євгенович, строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 липня 2024 року.
У задоволенні заяви адвоката Шиєнкова Ярослава Євгеновича, поданої в інстересах ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору відмовити. 
Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шиєнков Ярослав Євгенович, встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 23 вересня 2024 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню заявникові.
Копію цієї ухвали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              С. О. Карпенко