ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
13 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/4034/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (суддя Савченко А.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії від 06.11.2023 р. №912470132727.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового періоду за Списком № 1 періоди роботи з 01.06.1996 р. по 02.07.2006 р. відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням сплачених сум, починаючи з 05.08.2022 року.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не врахована  відсутність у позивача необхідного стажу шахтарської праці відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (не менше 15 років), у позивача лише 9 років 9 місяців 24 дня, підстав для проведення перерахунку відповідно до даного закону, не має.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області з 08.08.2009 та отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
30 жовтня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію за Списком №1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 06.11.2023 №912470132727 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.
У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (відповідно додатку № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. До заяви ОСОБА_1 надано довідку про підтвердження пільгового стажу роботи № 314 від 27.07.2023 видані ПАТ «Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом». У зв`язку з відсутністю акту перевірки первинних документів які підтверджують пільговий характер роботи, ОСОБА_1 вирішено відмовити в проведенні перерахунку, після надходження акту перевірки рішення буде переглянуто.
Відповідно до довідки фори РС-Право, період роботи позивача з 08.08.1986 р. по 31.05.1997 р. зараховано до стажу згідно з ПКМУ № 202, а період з 01.06.1997 р. по 02.07.2026 р. зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідач не зарахував спірну частину періоду роботи позивача з 01.06.1997 по 02.07.2006 до стажу згідно ПКМУ № 202 у порядку ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», причиною не зарахування вказаного періоду роботи позивача до стажу згідно ПКМУ № 202 у порядку ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є те, що відсутній акт перевірки первинних документів, що підтверджують пільговий період роботи.
Суд першої інстанції вірно врахував, що за частиною третьою   статті 44 Закону №1058-IV   органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що  відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку за частиною третьою   статті 114 Закону №1058-IV, враховуючи конкретні обставини цієї справи, мав право на звернення до підприємства, на якому працює особа, із вимогою про надання необхідних додаткових документів, здійснення відповідної перевірки достовірності поданих відомостей та умов праці, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, проте доказів вчинення таких дій суб`єктом владних повноважень у ході судового розгляду надано не було, як і не доведено відсутності у трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідних записів чи неточностей.
У       пункті 16 Порядку № 3-1       закріплено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії,   відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;   здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Суд вірно зазначив, що орган пенсійного фонду при отриманні документів для призначення пенсії, наділений повноваженнями здійснювати їх перевірку на предмет відповідності зазначених у них відомостей, зокрема про стаж, набутий відповідною особою.
Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці (пільговій довідці) відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Частиною третьою   статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Отже, право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається   постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202   «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».
Судом першої інстанції було встановлено, що протягом спірного періоду позивач працював: 
з 01.07.1988 р. по 03.05.2001 р. - підземним кріпильником 5-го розряду шахти «Центральна» Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату; 
з 04.05.2001 р. по 05.03.2003 р. - підземним слюсарем по ремонту обладнання 4-го розряду дільниці підземного енергослужбового цеху Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату; 
з 06.03.2003 р. по 02.07.2006 р. - підземним кріпильником 4-го розряду шахти «Центральна» (правонаступник шахти Центральної - шахта Дренажна, правонаступником шахти Дренажної шахтобудівельне управління, яке в свою чергу було перейменоване на шахтобудівельний цех) Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату.
Пільговий характер роботи у вказані періоди протягом повного дня підтверджується довідкою ПРАТ «ІНГЗК» від 11.04.2023 р. № 156.
Роботи кріпильника та слюсаря по ремонту обладнання передбачені Переліком робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.
Суд першої інстанції вірно встановив, що у спірні періоди позивач виконував протягом повного дня роботи, передбачені Переліком робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, що дає підстави для зарахування цього періоду до стажу, передбаченого частиною третьою   статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пільговий характер роботи у вказані періоди протягом повного дня підтверджується довідкою ПРАТ «ІНГЗК» від 27.07.2023 р. № 314. 
Відтак вірними є висновки суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.11.2023 р. №912470132727 є неправомірним та наявні підстави зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового періоду за Списком № 1 періоди роботи з 01.06.1996 по 02.07.2006 відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із абз. 3 ч. 1ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461, передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Суд вірно зазначив, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
До кола працівників, на яких поширюється дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Як встановив суд першої інстанції, позивач має пільговий стаж понад 15 років, а відтак при призначенні позивачу пенсії та розрахунку її розміру відповідач має застосувати положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та визначити розмір пенсії як 80% від заробітної плати, шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 13 травня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай