ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           08 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/19559/24	

Головуючий суддя І інстанції – Горбалінський В.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу     Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року в адміністративній справі №160/19559/24 за позовом  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю  до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп"    про стягнення адміністративно-господарських санкцій, - 

ВСТАНОВИВ:
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю  звернулось до суду з позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 221  663,56 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 221663.56 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не порушував положень Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» в частині забезпечення необхідної кількості робочих місць особам з інвалідністю у 2023 році і відповідно не зобов`язаний сплачувати адміністративно-господарські санкції, визначені ст. 20 Закону № 875-ХІІ. Вказано, що 03.03.2023 року відповідачем було направлено до Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ звітність форми 3-ПН, що підтверджується кур`єрською накладною № 061052.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю. 
Середньооблікова чисельність штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» за 2023 рік складала 46 осіб.
Середньооблікова чисельність штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп», яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, за 2023 рік складала 0 осіб.
Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» становить 2 особи. 
Фонд оплати праці штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» за 2023 рік складав 5  098  261,98 грн.
За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 2 осіб позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 221  663,56 грн., виходячи з розрахунку розміру середньої річної заробітної плати. 
Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій.  
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не вживались заходи для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу у 2023 році.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ).
Так, статтею 17 Закону № 875-ХІІ встановлено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
Згідно зі статтею 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій у сфері зайнятості.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до статті 18-1 Закону № 875-XII особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.
Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендацій МСЕК та інших передбачених законодавством документів.
Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. 
Статтею 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Аналіз вищезазначених норм законодавства дає можливість встановити, що законодавцем чітко визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:
- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця,
- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;
- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів;
- в разі не виконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.
Як видно з наданого позивачем розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, середньооблікова чисельність штатних працівників за 2023 рік становить 46 осіб.
Відтак, з огляду на вказані правові приписи та вищенаведений розрахунок, кількість осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях становить 2 особи. В свою чергу, відповідачем не були працевлаштовані  особи з інвалідністю.
За приписами п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" №5067 (далі- Закон № 5067) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.
Механізм подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» визначений наказом Міністерства економіки України 12.04.2022 року  № 827-22 (далі – Наказ № 827-22).
Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 Наказу № 827-22 форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).
Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Форма № 3-ПН може подаватися роботодавцем в електронній формі (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника / фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним (нею) особи).
Відповідно до листа Дніпропетровського обласного центру зайнятості №12/02.03-2428 від 12.08.2024 року відповідачем не подавався звіт за формою №3-ПН у 2023 році (а.с. 20).
Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідач не інформував відповідний центр зайнятості про створені робочі місця для осіб з інвалідністю та наявність попиту працевлаштування на зазначені робочі місця, у позивача була відсутня можливість направлення осіб з інвалідністю для працевлаштування на зазначені робочі місця.
Наведене свідчить про те, що відповідачем не вживались заходи для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу у 2023 році.
Щодо посилань відповідача на надіслання в Дніпропетровський обласний центр зайнятості   звіту за формою №3-ПН у 2023 році, на підтвердження чого останнім було надано фірмовий бланк експрес накладної поштової компанії «Sky Net Worldwide Express»  №0216061052, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» №27/09/2024 від 27.09.2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» як оператор поштового зв`язку «SKYNET WORLDWIDE EXPRESS» не виписувало та не здійснювало відправку накладної №0216061052.
Також, на підтвердження факту направлення наведеного звіту форми 3-ПН відповідно до експреc накладної поштової компанії «Sky Net Worldwide Express»  №0216061052, відповідачем до суду апеляційної інстанції були подані пояснення ФОП ОСОБА_1 . 
Відповідно до наведених пояснень, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що останній здійснює підприємницьку діяльність з надання поштових та кур`єрських послуг та в своїй роботі використовує різні види накладних, в тому числі і з логотипом SKY NET. 
03.03.2023 року по телефону ФОП ОСОБА_1 запросив працівник ТОВ «Теллор-Груп» заїхати забрати пакет документів  для відправки. 
03.03.2023 року ФОП ОСОБА_1 прибув за викликом до ТОВ «Теллор Груп» за адресою: АДРЕСА_1 , де працівник компанії вручив останньому, пакет документів для відправки на адресу Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ, після чого останній власноручно заповнив бланк накладної.
Вказано, що ФОП ОСОБА_1 не пам`ятає обставин наведеної доставки, але вказує, що всі ввірені відправлення були доставлені в цілому та непошкодженому вигляді.
Між тим, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідачем на підтвердження наведених пояснень не було надано документів, які б підтверджували право ФОП ОСОБА_1 на використання фірмених бланків експрес накладних поштової компанії «Sky Net Worldwide Express». 
Крім того, в наведеній експрес накладній в розділі «отримав» відсутні підпис та розшифровка підпису уповноваженої особи Дніпропетровського обласного центру зайнятості, що свідчить про непідветрдження факту отримання листа уповноваженою особою Дніпропетровського обласного центру зайнятості.
Поряд з вказаним, відповідно до наведених пояснень ФОП ОСОБА_1 неможливо встановити факт вручення останнім, уповноваженій особі Дніпропетровського ОЦЗ  поштового відправлення та, як наслідок, факту здійснення належної доставки.
Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що наведені пояснення  ФОП ОСОБА_1 та надана накладна, в розумінні ст.ст. 72-76 КАС України, не підтверджують належним чином факту отримання Дніпропетровським обласним центром зайнятості звітів за формою 3-ПН та, як наслідок, виконання відповідачем обов`язку по інформуванню останнього про наявність у нього кількості вакантних робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про  правомірність стягнення з відповідача 221 663,56 грн. адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року в адміністративній справі №160/19559/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених      ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко