ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 червня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/9546/24
провадження № 22-ц/4809/842/25 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л.,Чельник О. І.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 ,  на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2025 року у складі судді Варакіної Н. Б. і
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 23.10.2024 і до закінчення навчання – 30.06.2027.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач після розлучення батьків проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні.
З 01 версеня 2023 року ОСОБА_1 навчається у Волинському національному університеті ім. ЛесіУкраїнки, з кінцевим терміном навчання – 30.06.2027.
Оскільки на час навчання позивач потребує матеріальної допомоги, якої відповідач не надає, а всі витрати несе батько, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надані докази на підтвердження своїх вимог щодо потреби у матеріальній допомозі матері, якою надані докази на підтвердження того, що вона не має можливості її надавати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Усатенко В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2025 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач не заперечувала щодо розміру стягуваних аліментів, а взагалі заперечувала свій обов`язок та право позивача на отримання допомоги від своєї матері на період навчання до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
Всі заперечення ОСОБА_2 зводились до негативного відношення до батька, а так як позивач залишилась проживати разом з ним, відповідач явно і відкрито зазначає про негативне ставлення до неї.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не здійснює утримання ОСОБА_1 , але відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що позивач проживає з батьком, а не з матір`ю.
Крім того, суд першої інстанції не обґрунтував, як спір між батьками ОСОБА_1 знімає з відповідача обов`язок утримувати свою доньку, незважаючи на те, що вона проживає з батьком.
Посилання ОСОБА_2 на відсутність можливості по наданню матеріальної допомоги повнолітній доньці є безпідставними та необґрунтованими, оскільки остання є працездатною особою, має постійне місце роботи і має стабільний заробіток, тобто має можливість заробляти своєю працею та надавати матеріальну допомогу всім своїм дітям, а не тільки тим, які проживають разом з нею.

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від адвоката Міхальової В. В., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2025 року без змін.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 є студенткою 2-го курсу факультету іноземної філології заочної форми навчання освітнього рівня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації). 
Фінансування підготовки студентки в університеті здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. 
Термін навчання: з 01.09.2023 по 30.06.2027.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
За даними державної прикордонної служби України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виїхали, перетнувши кордон 18.01.2023 через пункт пропуску Краківець та після виїзду кордон не перетинали.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до КонституціїУкраїни, законівУкраїни, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки абоінші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, синомвіку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Указане судам такожроз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючидо суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. 
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 липня 2006 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного станку Кіровоградського обласного управління юстиції батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 8, 31).
Відповідно до копії довідки від 30 вересня 2024 року, виданої деканом факультету іноземної філології Волинського національного університету імені Лесі Українки, ОСОБА_1 є студенткою 2-го курсу факультету іноземної філології заочної форми навчання освітнього рівня «бакалавр». Фінансування підготовки студентки в університеті здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Термін навчання: з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а. с. 9).
Копіями свідотцва про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_2 , виданих повторно 10 травня 2022 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), підтверджується, що дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , крім позивача, є також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 32-33).
За змістом копії довідки про склад сім`ї від 01.06.2022, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 34).
Відповідно да відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору та Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_2 отримує заробітну плату в КНП «ОКДЛ КОР» та КНП «ДМЛ КМР», а також соціальні виплати (а. с. 35-38).
Згідно копії довідки про заробітну плату № 6 від 31.10.2024, виданої КНП «ДМЛ КМР», ОСОБА_2 за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року було отримано 71 669 грн 71 коп заробітної плати (а. с. 39).
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року у справі № 404/3259/22 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.
Визначино місце проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29.06.2022.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2022 та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 72-73).
За змістом листів Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.08.2023 та від 10.01.2025 ОСОБА_1 18.01.2023 перетнула кордон України в пункті пропуску Краківець (а. с. 49, 88, 90).
       Даних про повернення позивача на територію України матеріали справи не містять.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона навчається у Волинському національному університеті ім. Лесі Українки та на час навчання потребує матеріальної допомоги, якої відповідач не надає, а всі витрати несе батько - ОСОБА_1 . 
Разом з тим, аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).
При цьому, суд враховує, що позивач навчається на заочній формі навчання, тобто має можливість працювати та заробляти собі на життя, а також тривалий час перебуває за кордоном, при цьому, не надала доказів понесення витрат, пов`язаних із навчанням.
Таким чином, ОСОБА_7  не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
       Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що позивач проживає з батьком, а не з матір`ю, та не обґрунтовано, як спір між батьками ОСОБА_1 знімає з відповідача обов`язок утримувати свою доньку,оскільки мотиви ухвалення оскаржуваного рішення зводяться до того, що ОСОБА_1 не надані докази на підтвердження своїх вимог щодо потреби у матеріальній допомозі матері.
Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи і має стабільний заробіток, тобто має можливість заробляти своєю працею та надавати матеріальну допомогу всім своїм дітям, з огляду на те, що в даній справі, судом не встановлено саме потребу позивача в надані матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, що виключає право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2025 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 О. Л. Карпенко

                                                               О. І. Чельник