КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
1[1]

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
25 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участі секретаря          Руденко В.С., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Клапчука Ф.П., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Мачульського М.В. у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника потерпілого Мачульського М.В. на постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 09 жовтня 2024 року в м. Кагарлик по вул. Героїв Крут, 5 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Москвич 2137, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду, чим порушив п. 10.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
В апеляційній скарзі представник потерпілого Мачульський М.В. просить скасувати постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 про закриття провадження у справі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Представник потерпілого вважає, що постанова судді є незаконною і необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак підлягає скасуванню. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.9 ПДР України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах справи.
Зокрема, апелянт вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду про те, що ділянка дороги, де трапилася ДТП, має по одній смузі для руху в кожному напрямку і водій ОСОБА_2 не мав права зупиняти автомобіль на правому узбіччі дороги.
Відповідно до замірів, відображених на схемі місця ДТП, ширина дорожнього покриття проїзної частини дороги в місці де трапилася ДТП, становить 4,15 м, горизонтальна розмітка на схемі не позначена.
Тобто за таких умов дана дорога не має та не може мати по одній смузі руху в кожному напрямку, як зазначив суд у мотивувальній частині постанови.
Правилами дорожнього руху України не заборонено зупинку і стоянку ТЗ на правому узбіччі дороги. Горизонтальна лінія розмітки та дорожні знаки, які б забороняли водію ОСОБА_2 здійснити зупинку ТЗ на правому узбіччі дороги, де трапилася ДТП, відсутні. 
Таким чином, на думку представника потерпілого, суд дійшов хибного висновку щодо неможливості водієм ОСОБА_2 за даних обставин, здійснити зупинку ТЗ на правому боці дороги.
Щодо механічних пошкоджень транспортних засобів, апелянт звертає увагу, що зовнішня частина правого крила та бамперу автомобіля М-2137 не має жодних механічних пошкоджень, що є не характерним для бічного зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107. 
Натомість напрямок загину металу на капоті та бампері автомобіля          М-2137 свідчить про те, що удар трапився під кутом із правої сторони в напрямку руху автомобіля ВАЗ-2107, що також підтверджується характерними для такого удару механічними пошкодженнями на автомобілі ВАЗ у місці з`єднання заднього правого крила із задньою стінкою кузова.
До того ж, характер пошкоджень обох автомобілів та потертості (їх напрямок) на бампері автомобіля М-2137, які зображені на фото і розміщення транспортних засобів на схемі місця ДТП дозволяє стверджувати, що саме водій автомобіль ВАЗ-2107, на момент зіткнення рухався заднім ходом, допустив зіткнення із автомобілем М-2137, який відповідно до вимог п. 15.1 ПДР України здійснив зупинку на правому узбіччі дороги для висадки пасажирів.
Таким чином, апелянт вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, у його діях є склад вказаного адміністративного правопорушення, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Окрім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 2 ст. 269, ст. ст. 277-2, 278, 279 КУпАП та не залучив ОСОБА_2 до участі у розгляді справи, як безпосереднього учасника ДТП та потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
Так, доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що до участі у справі не був залучений ОСОБА_2 матеріалами справи не підтверджуються, а в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_3 брав участь в судовому засіданні 12 листопада 2024 року .
Водночас, доводи апеляційної скарги представника потерпілого про безпідставне закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є слушними.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суддя районного суду у справах про адміністративне правопорушення зобов`язаний своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, і вирішити справу в точній відповідності з законом, тобто ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
У справі щодо ОСОБА_1 суддею районного суду не було дотримано вимог вказаних законів, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення.
Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суддя районного суду послався у постанові на те, що в ході судового розгляду вина вказаного водія не доведена належними і допустимими доказами, а матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, суддя районного суду зазначив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів, проте таких обставин судом першої інстанції не встановлено. Особою, яка складала протокол не доведено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 10.9 ПДР України.
З таким  висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наявними у справі доказами.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 були додані письмові пояснення водіїв  автомобіля «Москвич» 2137 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , схема місця ДТП та фотографії автомобілів з місця ДТП, яким, в порушення вимог ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суддя районного суду не надав оцінки у своїй постанові.
У письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення водій автомобіля «Москвич» 2137 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вказав, що 09.10.2024 року він рухався по вул. Героїв Крут, підвозив людей та зупинився біля їх будинку, в його авто в`їхав автомобіль, який виїжджав з двору будинку АДРЕСА_2 та рухався заднім ходом. Його автомобіль був пошкоджений, чим завдано матеріальних збитків.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 09.10.2024 року, в м. Кагарлик, по вул. Героїв Крут, 5, він виїжджав на своєму автомобілі ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 зі свого подвір`я. Виїхавши на пів корпусу автомобіля зупинився, щоб оглянути обстановку руху, та в цей час після зупинки, отримав удар в праву задню сторону автомобіля. Водій вийшов з автомобіля, щоб подивитись, що відбулось, та в цей час інший автомобіль, що ударив почав рух назад. ОСОБА_1 зробив зауваження водію ОСОБА_2 , оскільки не можна порушувати стан, в якому відбулась транспортна пригода. Але, інший водій продовжив рух. Авто, яке пошкодило авто ОСОБА_1 перебувало не на проїжджій частині дороги, а на зеленій зоні під огорожею на відстані близько 1 м.
Пояснення водіїв щодо місця зіткнення автомобілів, їх конфігурації після зіткнення підтверджуються даними схеми ДТП.
Також у схемі ДТП зафіксовані пошкодження автомобілів: у автомобіля ВАЗ, держзнак НОМЕР_3 пошкоджено праве заднє крило, багажне відділення, лако-фарбове покриття; у автомобіля Москвич, держзнак п НОМЕР_2 пошкоджені праве крило, капот, решітка радіатора, передній бампер, лако-фарбове покриття.
Наведені дані схеми ДТП підтверджуються наявними у справі фотографіями автомобілів х місця ДТП.
 В судовому засіданні апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_1 , який пояснив, що точної дати обставин події ДТП не пам`ятає, ОСОБА_2 після роботи підвозив його додому на вул. Героїв Крут, 5, в м. Кагарлик. Моменту зіткнення автомобілів Москвич під керуванням ОСОБА_2 та ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_1 свідок не бачив, оскільки в момент удару був розвернутий до водія ОСОБА_2 .
Також свідок пояснив, що автомобіль Москвич заїхав на зелену зону, прибудинкової території, огорожі не має, а автомобіль ВАЗ 2107 наполовину виїхав. Автомобіль Жигулі стояв перед авто Москвич задньою правою частиною, в момент зіткнення обидва зупинились.
Отже, з наведених доказів  убачається, що автомобіль ВАЗ 2107 виїжджав з двору, рухаючись заднім ходом. В цей момент до двору під`їхав автомобіль Москвич, водій якого мав намір висадити пасажирів та заїхав на зелену зону перед двором, де і сталося зіткнення автомобілів.
Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
У цій ситуації водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_1 , виїжджаючи з двору заднім ходом, не виконав вимог п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем Москвич під керування ОСОБА_2 .
Невиконання водієм автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, а тому в діях вказаного водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 , суддя районного суду у постанові зазначив, що за встановлених обставин ДТП ОСОБА_1 відповідно до положень п. 10.2 ПДР України мав право рухатися по узбіччю та мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують вимоги ПДП. 
А водій ОСОБА_2 відповідно до п. 15.3 ПДР України мав право здійснити зупинку на лівому, а не на правому боці дороги, оскільки дорога має по одній смузі руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою.
Наведене у постанові судді твердження про те, що ОСОБА_1 відповідно до положень п. 10.2 ПДР України мав право рухатися по узбіччю суперечить фактичним обставинам справи, встановленим самим же судом, відповідно до яких ОСОБА_1 рухався заднім ходом для виїзду на дорогу з двору.
Отже, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій повинен був керуватися вимогами п. 10.9 ПДР України, незалежно від місця, у якому відбувався такий рух.
Щодо оцінки дій водія автомобіля Москвич ОСОБА_2 , то слід зауважити, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя районного суду не міг вдаватися до оцінки дій іншого учасника ДТП на предмет їх відповідності вимогам ПДР України.
Окрім того, поза увагою судді залишилась та обставина, що для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між порушення вимог ПДР та передбаченими законом суспільно-небезпечними наслідками, а як було зазначено в цій постанові вище, ДТП сталася внаслідок невиконання вимог п. 10.9 ПДР України водієм автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_1 ..
Оскільки порушення   ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП, то висновок, викладений у постанові судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про відсутність в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не відповідає вимогам закону.
Виходячи з наведеного, постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаною статтею.
Враховуючим те, що на момент винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає до закриття на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.  
 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника потерпілого Мачульського М.В. задовольнити частково.
 
Постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 скасувати.
 
Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                               В.В. Ковальська

 

[1]Справа № 368/1627/24
Провадження № 33/824/455/2025
Головуючий у першій інстанції Кириченко В.І.
Доповідач Ковальська В.В.