П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/14375/24                                                                 Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Корпорація ліній розвитку" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Корпорація ліній розвитку" до Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язати вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
у листопаді 2024 року Приватне підприємство "Корпорація Ліній Розвитку" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 070417 від 07.08.2024. 
В обґрунтування позову  посилається на те, що під час перевірки 12.06.2024 державному інспектору були надані усі необхідні документи, передбачені ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", у тому числі роздруківка з цифрового тахографа про режим роботи та відпочинку водія, що підтверджується матеріалами відео фіксації та іншими доказами.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вказує, що автобус марки MERCUS, д.р.н. НОМЕР_1 обладнаний цифровим тахографом SE5000e50002 заводський номер 0001937390 виготовлений у 2023 році. 22 липня 2023 року отримано Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу Згідно із пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа. Відповідно до п.6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія. Отже, водії мають надавати інспектору для контролю заповнені реєстраційні тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР у разі обладнання аналоговим тахографом, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, а в разі відсутності тахокарт - бланк підтвердження діяльності, який може заповнюватися транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Тобто при використанні цифрового тахографа наявність бланку підтвердження діяльності не передбачено. Бланк підтвердження діяльності надається лише при використанні аналогового тахографа.
07 травня 2025 року від Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що з апеляційною скаргою незгідні та не визнаємо її в повному обсязі, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що складено внаслідок хибного розуміння приписів законодавства про автомобільний транспорт. Просить задоволенні апеляційної скарги – відмовити в повному обсязі.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.06.2024 року інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercus реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. 
За результатами перевірки складений акт №055984 від 12.06.2024, в якому відображені наступні обставини: під час перевірки транспортного засобу виявлені порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу №385 МТЗУ від 24.06.2010, наказу №340 МТЗУ від 07.06.2010. При перевезенні пасажирів по маршруту Красилів - Чернівці на момент перевірки перевізник не забезпечив водія бланком підтвердження діяльності, відсутні дані роботи та відпочинку водія за 11.06.2024, відтак допущене порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (абз. 3 ч. 1 статті 60 перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 39 цього закону)
Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 №2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III). 
У частині 12 статті 6 Закону № 2344-III закріплено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.
Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до ст.18 Закону України №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень. Відповідно до положень Закону документами для регулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
Статтею 39 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Відтак, положеннями закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Положеннями пункту 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція № 385) передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у відповідній кількості або картку водія та роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - це бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. Умови використання тахографів визначені розділом ІІІ Інструкції № 385.
Згідно з п. 3.5 Інструкції № 385 передбачає, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому. 
Положеннями пункту 3.6 Інструкції № 385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
07 вересня 2005 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2819-IV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», яким постановила приєднатися до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01 липня 1970 в м. Женева.
20 грудня 2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Поправка № 6 до ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.  
Відповідно до пункту 6.4 Положення № 340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
З огляду на зазначене слідує, що водії зобов`язані надавати посадовим особам для контролю відомості тахографа (тахокарти, роздруківки даних роботи цифрового тахографа) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Водночас факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений бланком підтвердження діяльності (відповідно до Поправки № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
З матеріалів справи встановлено, що 12.06.2024 року інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській  області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercus реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу.
За результатами перевірки складений акт №055984 від 12.06.2024, в якому відображені наступні обставини: під час перевірки транспортного засобу виявлені порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу №385 МТЗУ від 24.06.2010, наказу №340 МТЗУ від 07.06.2010. При перевезенні  пасажирів по маршруту Красилів - Чернівці на момент перевірки перевізник не забезпечив водія бланком підтвердження діяльності, відсутні дані роботи та відпочинку водія за 11.06.2024, відтак допущене порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (абз. 3 ч. 1 ст. 60 перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 39 цього закону)
Водій у поясненнях зазначив, що відомості  про роботу та відпочинок були надані керівником на вайбер, однак не були взяті  до уваги, з діями  інспекторів не згідний.
На підставі акту  та інших матеріалів перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнято 07.08.2024 постанову №ПШ070417 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
У позові позивач покликається  на те, що на момент перевірки у водія були у наявності усі  необхідні документи. У позивача як автомобільного перевізника був обов`язок забезпечити водія, який був направлений у рейс, роздруківкою даних роботи тахографа за поточний день та попередній період, визначений  вказаними вище нормативними актами.
Водночас, перевізником  не надані документи, які  стосуються роботи водія 11.06.2024. Надані водієм під час перевірки  роздруківки даних цифрового тахографа  підтверджують режим праці та відпочинку водія за 12.06.2024, а також містять відомості за інші дати червня 2024, однак не містять відомості про 11.06.2024.
Колегія суддів зауважує, що якщо водій не здійснював перевезення 11.06.2024, зазначене повинне бути підтверджене документом, який містить інформацію про періоди, протягом яких водій не виконував роботу з керування транспортним засобом або не здійснював перевезення пасажирів. 
Водночас, до матеріалів справи такі документи не надані і відсутні докази того, що вони були оформлені  та пред`явлені  під час перевірки.
За таких обставин, оскільки Приватним підприємством "Корпорація ліній розвитку" не надані будь-які належні докази, які спростовують обставини, встановлені під час перевірки, а також її висновки, судом не встановлені порушення вимог закону або вихід за межі повноважень відповідачем під час прийняття спірної постанови, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про  про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Приватного підприємства "Корпорація ліній розвитку" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.           

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.