УХВАЛА

16 квітня 2025 року 
м. Київ
справа №320/1547/25
адміністративне провадження № К/990/12829/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Уханенка С.А., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року     та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі №320/1547/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України, в якому просив:
- визнати право на належне виконання відповідачами зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 6 та 19 Конституції) (право на законослухнянність суб`єктів публічного права);
- визнати порушення відповідачами мого права на їх законослухнянність визнати незаконною, нечинною та протиправною постанову Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року                 № 2288 в частині затвердження схем посадових окладів в додатках 40-45 в редакції від                     01 грудня 1999 року; в додатках 40-45 в редакції від 28 липня 2004 року;
- визнати незаконними та протиправними дії Міністерства Юстиції України щодо встановлення повноважень Головним Територіальним Управлінням юстиції в областях у пункті 13 частини третьої та у пункті 15 частини третьої Положення про управління юстиції (далі Положення): «готувати для подання до Мін`юсту України матеріали щодо заохочення та нагородження державними нагородами районних (міських) суддів» та «здійснювати заходи щодо соціального захисту суддів» в період від грудня 2001 року до 07 липня 2004 року, коли ОСОБА_2 здійснював правосуддя по справі № 11-1061 2004;
- визнати порушення незалежності судової гілки влади в особі ОСОБА_2 гілкою виконавчої влади в особі відповідачів шляхом незаконного заохочення, соціального захисту та фінансуванням діяльності третьої особи на посаді судді в період з грудня 2001 року до 07 липня 2004 року визнати порушення мого права на незалежний і безсторонній суд у період від грудня 2001 року до 07 липня 2004 року коли ОСОБА_2 здійснював правосуддя по справі № 11-1061 2004;
- визнати нанесення позивачу моральної шкоди порушенням відповідачами права позивача на незалежний і безсторонній суд у період від грудня 2001 року до 07 липня 2004 року, коли ОСОБА_2 здійснював правосуддя по справі №11-1061 2004;
- стягнути з бюджету України на мою користь грошову суму в розмірі 10 000 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої позивачу порушенням права на незалежний і безсторонній суд.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2025 року, позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
26 березня 2025 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року     та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  24 березня 2025 року у справі №320/1547/25.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Проте, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом установлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.
Ураховуючи відсутність обґрунтування впливу наслідків розгляду цієї скарги на формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.
З урахуванням викладеного, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року     та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі №320/1547/25.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська  С.А. Уханенко  М.І. Смокович