П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/4196/24	

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,
повний текст судового рішення
складено 13.11.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТСАЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання противними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТСАЙД» (далі – позивач, ТОВ «ПОРТСАЙД») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі – відповідач-1, ГУ ДПС), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2, ДПС), в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС від 17.10.2023 року №9734584/44976101, від 17.10.2023 року №9734589/44976101, від 17.10.2023 року №9734590/44976101;
- зобов`язати ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №11 від 30.05.2023 року, №2 від 05.07.2023 року, №4 від 14.08.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ТОВ «ПОРТСАЙД» у встановленому законодавством порядку було складено та направлено до контролюючого органу податкові накладні №11 від 30.05.2023 року, №2 від 05.07.2023 року, №4 від 14.08.2023 року, реєстрацію яких з посиланням на вимоги п.201.16 ст.201 ПК України було необґрунтовано зупинено. При цьому підставою для зупинення Комісією ГУ ДПС було зазначено п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання про реєстрацію/відмову у реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних. На підтвердження правомірності та реальності господарських операцій, відображених у вищевказаних ПН, товариством були направлені до податкового органу пояснення та первинні документи. Однак, Комісією було прийняті рішення №9734584/44976101 від 17.10.2023 року, №9734589/44976101 від 17.10.2023 року та №9734590/44976101 від 17.10.2023 року про відмову у реєстрації вищезазначених податкових накладних. Позивач вищезазначені рішення вважає незаконними, необґрунтованими, та такими, що не враховують специфіку господарських операцій позивача, та не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
          З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ПОРТСАЙД» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом – 44976101.
Основним видом економічної діяльності товариства є – 52.29 транспортно-експедиторські послуги.
При здійсненні господарської діяльності, між ТОВ «ПОРТСАЙД» (як виконавцем) та ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» (як клієнтом) було укладено Договір транспортного експедирування генеральних вантажів №03/10-05-2023 від 10.05.2023 року (далі – Договір), згідно п.1.1 якого виконавець надає клієнту транспортно-експедиторські послуги, включаючи товари в контейнерах, в біг-бегах, в контейнерах та навалом за варіантами робіт «судно-склад-автомашина», «судно-склад-вагон», «судно-склад-баржа», «судно-бража». Клієнт зобов`язується оплатити надані йому виконавцем послуги в погодженому цим Договором порядку.
За п.1.3 Договору виконавець діє за дорученням і за рахунок клієнта, і може виступати як від свого імені, так і від імені клієнта.
Відповідно до п.3.1 Договору плата виконавцю за транспортно-експедиторські послуги становить 3,00 долари США за одну тонну без урахування ПДВ.
Поточні платежі клієнта включають вартість транспортно-експедиторських послуг трьох осіб та оплату послуг виконавця. Розмір плати виконавцю визначається як різниця між вартістю транспортно-експедиторських послуг трьох осіб та загальною платою, здійсненою клієнтом та визначається у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з умов заявок.
За п.3.2 Договору послуги з митного оформлення вантажів клієнта становить 300,00 доларів США за валютну митну декларацію без ПДВ та сплачується клієнтом на підставі рахунку виконавця. 
Згідно п.3.4 Договору оплата рахунків виконавця здійснюється протягом трьох банківських днів після їх надання клієнту.
Відповідно до п.3.6 Договору сторони погодились, що акт приймання-здачі всіх наданих за даним Договором послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання виконавцем послуг на користь клієнта.
Враховуючи п.1.3 Договору №03/10-05-2023, ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» було виписано довіреність на ТОВ «ПОРТСАЙД» для надання останнім експедиторських послуг.
На виконання вимог Договору №03/10-05-2023 від 10.05.2023 року, ТОВ «ПОРТСАЙД» надало відповідні послуги ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС», що включають у себе навантажувально-розвантажувальні роботи, а також організацію транспортно-експедиторських послуг щодо наступного товару – сіль (транспортування товару здійснювалось судном М/V SOFIA), що підтверджується виставленим рахунком на оплату №5 від 10.05.2023 року на загальну суму 1626500,82 грн..
25.05.2023 року ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» здійснило перший платіж в розмірі 500000,00 грн. згідно рахунку №5 від 10.05.2023 року, внаслідок чого ТОВ «ПОРТСАЙД» 25.05.2023 року була виписана та 18.06.2023 року відправлена на реєстрацію податкова накладна №8 від 25.05.2023 року, яка була зареєстрована в ЄРПН.
30.05.2023 року ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» здійснило другий платіж в розмірі 700000,00 грн. згідно рахунку №5 від 10.05.2023 року.
05.07.2023 року ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» здійснило третій платіж в розмірі 250000,00 грн., згідно рахунку №5 від 10.05.2023 року.
17.07.2023 року ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» здійснило четвертий платіж в розмірі 277000,00 грн. згідно Договору №03/10-05/2023 від 10.05.2023 року. Разом з цим, частина з цієї оплати в розмірі 218019,96 грн. була зарахована в оплату заборгованості за раніше надані додаткові послуги згідно Договору №03/10-05/2023 від 10.05.2023 року. Решта суми в розмірі 58980,03 грн., була зарахована в оплату по рахунку №5 від 10.05.2023 року як попередня оплата за послуги з навантажувально-розвантажувальних робіт (послуг) та з організації транспортно-експедиторських послуг.
Тобто, відносно спірних правовідносин, 17.07.2024 року згідно рахунку №5 від 10.05.2023 року ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» перерахував ТОВ «ПОРТСАЙД» 58980,03 грн..
Тобто, загальна сума отриманих оплат ТОВ «ПОРТСАЙД» за надання послуг ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» складає 1508980,03 грн., а загальна сума вартості наданих послуг, згідно актів здачі-приймання робіт №32 від 31.07.2023 року на суму 531440,35 грн. та №42 від 14.08.2023 року на суму 1092074,72 грн., становить 1623515,07 грн..
За твердженням сторони позивача, оскільки ТОВ «ТЕХНОБУДМАКС» було здійснено попередню оплату за послуги з навантажувально-розвантажувальних робіт (послуг) та з організації транспортно-експедиторських послуг у розмірі 1508980,03 грн., а фактично надано послуг було на 1623515,07 грн. (згідно вищевказаних актів №32 від 31.07.2023 року та №42 від 14.08.2023 року), то виконавцем було виписано податкову накладну №4 від 14.08.2023 року на суму 114535,03 грн., як різницю між сплаченою попередньо сумою та фактично наданими послугами з навантажувально-розвантажувальними роботами (послугами) та з організації транспортно-експедиторських послуг (1623515,07 грн. - 1508980,03 грн. = 114535,03 грн.).
За фактом першої події, а саме отримання грошових коштів від контрагента, позивач виписав та подав на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:
1) податкова накладна №11 від 30.05.2023 року на суму 700000,00 грн. з ПДВ;
2) податкова накладна №2 від 05.07.2023 року на суму 250000,00 грн. з ПДВ;
3) податкова накладна №4 від 14.08.2023 року на суму 114535,03 грн. з ПДВ.
Вищезазначені податкові накладні згідно відповідних квитанцій були доставлені до Державної податкової служби України, але їх реєстрацію було зупинено з посиланням на положення п.201.16 ст.201 ПК України. Зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 52.29, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З огляду на зазначене, ТОВ «ПОРТСАЙД» засобами електронного сервісу М.E.DOC було направлено до ГУ ДПС повідомлення №3 від 12.10.2023 року про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено – відносно ПН №11 від 30.05.2023 року, ПН №2 від 05.07.2023 року та ПН №4 від 14.08.2023 року.
До вищезазначеного повідомлення були надані письмові пояснення за вих.№3 від 12.10.2023 року, в яких були надані обґрунтування щодо вищезазначених господарських операцій, яких стосуються спірні податкові накладні, зокрема, надавались обґрунтування щодо специфіки надання товариством послуг з перевалки та супутніх послуг, що пов`язані з вантажем, на підтвердження чого було надано договір із ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», акти здачі-приймання робіт, генеральний акт розвантаження судна, акти приймання-передачі виконання робіт тощо.
Разом з повідомленням №3 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.10.2023 року, позивачем надано 52 додатки.
Однак рішеннями комісії ГУ ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9734584/44976101 від 17.10.2023 року, №9734589/44976101 від 17.10.2023 року, №9734590/44976101 від 17.10.2023 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних №11 від 30.05.2023 року, №2 від 05.07.2023 року, №4 від 14.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
У графі «додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» оскаржуваних рішень зазначено «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».
Не погодившись із зазначеними рішеннями та вважаючи їх протиправними і необґрунтованими, позивач звертався зі скаргами до Держаної податкової служби України.
Разом з тим, ДПС України скарги товариства залишило без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу. В оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретних причин відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки не зазначено чіткого переліку наданих позивачем документів, які були складені із порушенням законодавства. Позивачем до податкового органу надавалися первинні документи щодо яких відповідачі не зазначають будь-яких невідповідностей та не можливість встановити зміст і обсяг господарських операцій за цими документами, їх дефектність, тощо.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 ст.201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №34, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1246) передбачено наступне.
Згідно абз.10 п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 14 Порядку №1246 встановлено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Згідно п.15 Порядку №1246, у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Також згідно п.17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (набрання чинності 01.02.2020 року, далі - Порядок №1165).
Згідно п.п.5, 7 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до вимог п.п.10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
В свою чергу, додатком 3 до Порядку №1165 установлено наступні Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, п.1: Обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Тобто, зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання таких умов: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) дорівнює величині залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі чи обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) перевищує величині залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, надісланої позивачем стало те, що обсяг постачання товару/послуги 68.20 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно із пп.2 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.2015 року №1307 Державна фіскальна служба визначає умовні коди товарів, що відсутні в УКТ ЗЕД, та забезпечує їх оприлюднення на власному офіційному веб-порталі для використання платниками податку при складанні податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України.
Довідник умовних кодів товарів розміщено на головній сторінці офіційного вебпорталу Державної податкової служби України в рубриці Головна/Довідники, Реєстри, Переліки/Довідники/Довідник умовних кодів товарів. Так, товаром за умовним кодом 52.29 є «транспортно-експедиторські послуги».
Разом з цим, в порушення п.11 Порядку №1165, в квитанції відсутній обґрунтований розрахунок за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а також вона містить пропозицію про надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.
Формальне зазначення у квитанції пропозиції «надання пояснень та копій документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми пп.3 п.11 Порядку №1165.
Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту.
У постановах від 25.11.2022 року по справі №320/3484/21, від 11.04.2024 року по справі №500/4244/22, від 22.05.2024 року по справі №640/26298/21 Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Колегія суддів вважає, що вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, без здійснення відповідних розрахунків, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо змісту квитанції про зупинення реєстрації ПН.
Отже, у квитанції про зупинення податкової накладної зазначено лише посилання на п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та не зазначено документів, які слід надати для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі або відмову в такій реєстрації.
При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання контролюючим органом позиції про те, під який саме критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, якому відповідає платник податку, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що за правилами п.п.4 - 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13.12.2019 року за №1245/34216, (далі - Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня інформація, які саме документи слід було надати позивачем до контролюючого органу для реєстрації вказаних вище податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.
Як зазначено вище, Комісія регіонального рівня прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Реєстрі у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.
У графі «додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» оскаржуваних рішень зазначено «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».
Колегія суддів зауважує, що така підстава для відмови у реєстрації податкових накладних як «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства» повинна бути конкретизована шляхом зазначення конкретних документів, які надавались підприємством до податкового органу (із зазначенням їх реквізитів) та шляхом вказівки, які саме норми законодавства були порушені при їх складанні.
При цьому, з матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, позивачем подані пояснення з належним чином оформленими первинними документами.
Також необхідно зазначити, що для отримання додаткової інформації чи інших конкретних документів, крім наданих платником податків, податковий орган не позбавлений можливості їх витребування, зазначивши конкретно які йому потрібні документи чи пояснення.
Таким чином, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкових накладних не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Однак, як вказано вище, у оскаржуваних рішеннях однією з підстав відмови у реєстрації податкових накладних відповідач зазначив: «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства». При цьому, жодної інформації про те, які самі документи з наданих позивачем були оформлені з порушенням законодавства, і в чому ці порушення полягають, рішення не містить.
Замість цього контролюючим органом в розділі «Додаткова інформація» оскаржуваних рішень процитовано один з абзаців п.5 Порядку №520.
Тобто в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації ПН фактично було лише процитовано положення пункту 10 Порядку №520, а саме, викладена загальна норма без зазначення конкретних документів.
Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду в постанові від 07.12.2022 року по справі №500/2237/20, в якій зазначено, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС посилається на те, що у позивача відсутня прийнята таблиця даних платника податку на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 52.29 як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється.
Також апелянт зазначив, що товарно-транспортні накладні, надані позивачем на розгляд комісії регіонального рівня не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 року №363 (в редакції від 12.07.2019 року), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема у наданих товарно-транспортних накладних не заповнено обов`язкових граф щодо вантажо-розвантажувальних робіт, також відсутні відомості щодо відпуску вантажа за довіреністю вантажоодержувача, стану перевезеного вантажу, інформації щодо відповідальної особи вантажовідправника, суми усього відпущеного товару та супровідних документів на вантаж.
З урахуванням вищезазначеного, ГУ ДПС дійшла висновку, що документи ймовірно складені з порушенням чинного законодавства.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Щодо посилань апелянта на відсутня у позивача прийнятої таблиці даних платника податку на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 52.29, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Згідно п.12-16 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою. У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
З огляду на вищезазначені нормативні положення можна дійти висновку, що відповідно до п.12 Порядку №1165 подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком.
Щодо посилання апелянта на те, що товарно-транспортні накладні, надані позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 року №363 (в редакції від 12.07.2019 року), та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що по-перше, представник податкового органу самостійно зазначає про невпевненість своїх доводів відносно надання позивачем вищезазначених документів, а по-друге, про необхідність надання таких товарно-транспортних накладних не зазначалось ні в квитанціях про зупинення реєстрації вищевказаних ПН, ні в рішеннях про відмову реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, колегія суддів зазначає, що згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В свою чергу, не виконання відповідачами обов`язку доказування, встановленого ч.2 ст.77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядками №1165, №520 підстав), є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності зупинення реєстрації податкових накладних та протиправності рішень податкового органу про відмову в реєстрації таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні датою її подання на реєстрацію, оскільки, згідно п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу 10 п.12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Таким чином, п.20 Порядку №1246 прямо передбачено, що реєстрація ПН/РК на підставі рішення суду здійснюється за датою зазначеною у цьому рішенні суду, а тому, за встановлених у справі обставин щодо протиправності рішення про відмову у реєстрації ПН, зобов`язання зареєструвати ПН датою подання на реєстрацію, покладені судом, відповідають наведеним вимогам Порядку №1246.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.           
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька