Номер провадження: 22-ц/813/3592/25 
Справа № 505/2347/20
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області, Подільська районна державна адміністрація Одеської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2024 року у складі судді Івінського О.О., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА 

Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Подільської районної державної адміністрації Одеської області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 106-111), просила суд визнати за нею право на одержання земельної частки (паю) в розмірі 5,50 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, із земель колективної власності колишнього КСП «Прогрес» на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, як члену колишнього КСП «Прогрес».
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 (попередні прізвища ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» - 25.06.1996 року була членом даного КСП та працювала поваром, однак, помилково не була внесена до списку членів КСП «Прогрес», що додається до державного акту, сертифікату на земельну частку (пай) КСП «Прогрес» не отримувала, вважає, що її право на одержання земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Прогрес» було порушено, в зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції
Відповідачі – Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області, Подільська районна державна адміністрація Одеської області та третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області заперечень, пояснень чи відзиву на позовну заяву не надали. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_1 була членом КСП «Прогрес» на момент передачі землі у колективну власність від 25 червня 1996 року та видачі Державного акту на право колективної власності на землю ОД-14-012 за № 12, тому остання набула право на земельну частку (пай). Разом з тим,  суд дійшов висновку, що право на звернення до суду у ОСОБА_1 з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) виникло ще у 1996 році, проте, з вказаним позовом до суду вона звернулася лише 26 серпня 2020 року, тобто з порушенням строку позовної давності, встановленої ст.71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Причини, які б обґрунтували пропуск нею строку для звернення до суду з вказаним позовом до матеріалів справи не долучені, як і докази того, що позивач зверталася до загальних зборів КСП «Прогрес» з питанням щодо включення її до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Розпаювання земель проводилось у 1996 році, та було загальновідомим фактом, а тому  ОСОБА_1 , як член КСП «Прогрес», повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) ще з часу видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-14-012 за № 12 від 25 червня 1996 року. Відповідно з моменту порушення її прав пройшло більше 3 років, а доказів, які б вказували на поважність таких причин, позивачем не надано. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову  ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) необхідно відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом вірно було встановлено, щоОСОБА_1  була членом КСП «Прогрес» на момент передачі землі у колективну власність від 25.06.1996 та видачу Державного акту на право колективної власності, у зв`язку із чим набула право на земельну частку (пай). При цьому, з цього часу вказане її право ніким не оспорювалось та припинено не було.  Оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, тому це право є непорушним, отже строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №181/257/19. 

Позиція відповідача та третьої особи в суді апеляційної інстанції
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від відповідачів – Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Подільської районної державної адміністрації Одеської області не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, подало відзив на апеляційну скаргу, який просило врахувати під час розгляду справи. 

Явка сторін в суді апеляційної інстанції
В судове засідання, призначене на 08.05.2025 та проведеному в режимі відеоконференції з`явився: представник  ОСОБА_1 – адвокат Овсяницька С.М.
Представники відповідачів – Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Подільської районної державної адміністрації Одеської області та представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
25 червня 1996 року Колективне сільськогосподарське підприємство (далі КСП) «Прогрес» Котовського району (теперішня назва Подільського району) Одеської області отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-14-012 за № 12.
Згідно довідки про реорганізацію виданою ТОВ «Подільське-зерно» за вих. № 175 від 25.08.2020,   ОСОБА_1 дійсно працювала в КСП « Прогрес» з 11 квітня 1996 року згідно наказу № 5 від 05.04.1996 року по 25.05.2000, згідно наказу № 12 від 25.05.2000. По рішенню загальних зборів від 17.09.1997 с. Дібровка відділилася від КСП «Прогрес» та був створений новий КСП «Дібровка», колгосп названий КСП «Дібровка», реєстраційний номер № 43 від 10.10.1997 року та не являється правонаступником КСП «Прогрес». На підставі рішення Райвиконкому від 18.12.98 р. № 0405716110001003 КСП «Дібровка» перейменовано в ЗАТ АПК «Дібровка». По рішенню загальних зборів 25.05.2000 ЗАТ АПК «Дібровка» реорганізовано в ТОВ «Дібровка». ТОВ «Дібровка» перейменовано в ТОВ «Котовське зерно» наказ № 33 від 21.05.2003. ТОВ «Котовське зерно» 29.01.2018 року було перейменоване в ТОВ «Подільське - зерно» наказ №52 від 29.01.2018. ТОВ «Подільське - зерно» є правонаступником КСП «Дібровка».
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , 11.04.1996 року остання прийнята в члени КСП «Прогрес» у від №2 с. Дібровка в якості повара. (рішення правління №5 від 05.04.1996 року); 17.09.1997 року в зв`язку з реорганізацією КСП «Прогрес» переведена в КСП «Дібровка» (рішення №2 від 17.09.1997 року); 18.12.1998 року КСП «Дібровка» реорганізовано в ЗАТ АПК «Дібровка» (ріш.№8 від 18.12.1998 року); 25.05.2000 року звільнена, виведене із членів колгоспу по власному бажанню (пр.№12 від 25.02.2000).
Згідно до архівної довідки архівного відділу Подільської районної державної адміністрації за вих. № 134/03-19 від 07.08.2020, у документах архівного фонду №57 «Колективне сільськогосподарське підприємство «Прогрес» (КСП «Прогрес») Котовського району Одеської області в книгах протоколів засідань членів правління КСП, протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП та рішеннях, прийнятих ними за 1996 рік, значиться рішення про прийом ОСОБА_1 в члени КСП «Прогрес».
Згідно інформації відділу у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за вих.№ 280/115-20від 06.08.2020, відповідно до технічної документації по видачі державних актів колективному сільськогосподарському підприємству «Прогрес» Котовського району Одеської області на право колективної власності на землю і на право постійного користування землею гр.  ОСОБА_1 не внесена до списків громадян членів КСП «Прогрес» на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).
Згідно інформації Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих.№ 02-63/1679від 06.08.2020, відповідно до відомостей наявних в сільській раді за  ОСОБА_1 сертифікат на земельну частку (пай) в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Прогрес» не зареєстрований.
Відповідно до інформації відділу у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. № 281/115-20 від 06.08.2020, згідно наявних у відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, державний акт на ім`я ОСОБА_1 .
Розпорядженням Котовської районної державної адміністрації № 263/96 від 12 серпня 1996 року «Про затвердження розмірів та вартості земельних часток (паїв) сільгосппідприємствам району» затверджений розмір та вартість земельних паїв по КСП «Прогрес» 5,50 га. в умовних кадастрових гектарах, вартість 1478,789 млн.крб.
Згідно інформації відділу у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. № 29-15-0.230-231/115-20 від 16.07.2020, що відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18.12.2018 року № 605 «Про внесення змін до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області станом на 01.01.2020 складає 31 017,00 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. 
Так, відповідно до ст.71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
Згідно ст.75 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.
Відповідно до ч. 1 ст.80 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.
Встановлено, що у  ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про визнання за нею права на земельну розпаювання земель проводилось у 1996 році, та було загальновідомим фактом, а тому  ОСОБА_1 , як член КСП «Прогрес», повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) ще з часу видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-14-012 за № 12 від 25 червня 1996 року. Відповідно з моменту порушення її прав пройшло більше 3 років, а доказів, які б вказували на поважність таких причин, позивачем не надано.
За урахуванням вищенаведених обставин справи, колегія суддів погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 , у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі
У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що з моменту набуття нею права на земельну частку (пай), вказане її право ніким не оспорювалось та припинено не було. Оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, тому це право є непорушним, отже строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, що викладено у правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №181/257/19.
Проте посилання ОСОБА_1 на висновки Верховного Суду у справі від №181/257/19 є нерелевантним, так як у вказаній справі позивач був внесений до списку громадян на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), тобто позивач мав право реалізувати своє право на отримання земельної частки, паю без обмеження строків.
Натомість у даній справі, що переглядається, позивачка ОСОБА_1 не була включена у списки громадян членів КСП «Прогрес» на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).
Тобто, фактичні обставини справ є різними, що виключає застосування висновків Верховного Суду щодо строків позовної давності у зазначеній вище справі.
З огляду на викладене, трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК Української РСР, минув до набрання чинності ЦК України 2003 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 . За положеннями ст. 75 ЦК Української РСР суд зобов`язаний застосувати наслідки спливу позовної давності без подання відповідної заяви іншими сторонами спору. 
При цьому, ОСОБА_1 не навела обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для звернення до суду із позовом
Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить. 
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції по суті вирішення даного спору, судом правильно встановлено характер спірних правовідносин та обставини справи, не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 09.06.2025

Головуючий        
                                                
Судді: