УХВАЛА
 
31 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 2-4519/11
провадження № 61-3492ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі головного державного виконавця Петренко Світлани Василівни та скасування постанов, винесених у виконавчому провадженні, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив суд визнати дії та бездіяльність державних виконавців Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконними та протиправними, які полягають у порушенні положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме:
- щодо нездійснення 10 листопада 2022 року перевірки строків для пред`явлення виконавчого листа № 2-4519/2011 від 13 червня 2013 року до виконання, строк пред`явлення якого сплив 31 жовтня 2020 року;
- неповерненні у триденний строк з моменту отримання заяви стягувача                      (10 листопада 2022 року - 13 листопада 2022 року) виконавчого документа без виконання;
- прийняття до виконання виконавчого листа № 2-4519/2011 від 13 червня 2013 року, який було подано стягувачем з пропущенням строку для його пред`явлення;
- ненадсилання постанови про відкриття виконавчого провадження                        № НОМЕР_3, відкритого 10 листопада 2022 року та інших постанов;
- незаконному оголошенні розшуку транспортного засобу скаржника та виконання виконавчого листа, який не підлягає виконанню;
- не скасуванні усіх постанов (про відкриття виконавчих проваджень та всіх похідних від них постанов) після виявлення пропуску строку стягувачем для пред`явлення виконавчого листа № 2-4519/2011 від 13 червня 2013 року.
Просив визнати усі постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), винесені у ВП НОМЕР_3 такими, що винесені з порушенням вимог закону та недійсними.
Зобов`язати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати усі постанови державного виконавця та пов`язані/похідні з виконавчим провадженням № НОМЕР_3                 від 10 листопада 2022 року.
Скаргу обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у нотаріуса дізнався про наявність арешту і заборони відчуження, накладеного Другим відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на транспортний засіб марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності. Представник скаржника 04 жовтня 2024 року звернулась до відділу ДВС із відповідною заявою про ознайомлення та 10 жовтня 2024 року ознайомилась з матеріалами виконавчих проваджень. 
Вказує, що ОСОБА_1 на його адресу місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований з 24 жовтня 2019 року від відділу ДВС не надходило жодного процесуального документа, що підтверджується відсутністю таких повідомлень у матеріалах виконавчих проваджень, скаржник лише 10 жовтня 2024 року дізнався про підстави та відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 10 листопада 2022 року державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазоренко Є. Ю. щодо стягнення зі скаржника на користь Кредитної спілки «ОБЕРЕГИ» суми боргу в розмірі 267 330,34 грн за виконавчим листом № 2-4519/2011 від 13 червня 2013 року. 
Також, вказує, що у матеріалах виконавчих проваджень відсутні запити державного виконавця до демографічного реєстру фізичних осіб щодо місця реєстрації або проживання боржника, при цьому виконавчій службі була достеменно відома дійсна адреса скаржника, оскільки у заяві стягувача                від 10 листопада 2022 року про відкриття виконавчого провадження та                       у дорученні від 26 квітня 2017 року державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дмитришина А. Г., при примусовому виконанні зведеного ВП № НОМЕР_4 від 30 травня 2016 року зазначені дійсні адреси скаржника, яку він не змінював з 2008 року. Загалом виконавчим органом влади було винесено 10 постанов державного виконавця, та здійснено 35 процесуальних дій у виконавчому провадженні, без використання дійсної адреси боржника та без отримання відомостей з відповідного державного демографічного реєстру, тобто, діяння виконавчої служби є неналежними та суперечать вимогам чинного законодавства.
Постановою державного виконавця від 30 квітня 2023 року про передачу виконавчого провадження у зв`язку з реорганізацією, від Придніпровського  відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження було передано до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постановою останнього від 15 травня 2023 року було прийнято вказане виконавче провадження. 
Постановами державного виконавця Петренко С. В. від 03 червня 2024 року було оголошено у розшук майно боржника та накладено арешт на транспортні засоби. Постановою від 09 липня 2024 року було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 . 
Вказував, що одним з грубих порушень прав скаржника є ненадіслання на його дійсну адресу постанов державного виконавця як про відкриття виконавчого провадження так і решти процесуальних документів ані Придніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ані Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не було вчинено жодних належних дій у період з 2013 року до цього часу. 
Вважає, що відділ виконавчої служби порушив вимоги закону, зокрема: прийняв до виконаним виконавчий лист № 2-4519/2011 від 13 червня                     2013 року, який було подано стягувачем з пропущенням строку для його пред`явлення; вчинив діяння (дії та допустив бездіяльність) шляхом системного та повторного порушення вимог закону на протязі тривалого часу, а тому суд має скасувати або зобов`язати відповідача скасувати                  усі постанови, винесені при отриманні виконавчого листа № 2-4519/2011                 від 13 червня 2013 року, оскільки такі постанови є незаконними та винесені неправомірно.
Державний виконавець не перевірив строк для пред`явлення виконавчого листа, який сплив 31 жовтня 2020 року та не відмовив у прийнятті такого у триденний строк з моменту отримання заяви стягувача (з 10 листопада 2022 року по 13 листопада 2022 року) та не повернув стягувачу виконавчий документ без виконання.
Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалою від 28 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.
Черкаський апеляційний суд постановою від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнив частково.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року в частині залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження                                 від 10 листопада 2022 року ВП НОМЕР_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на дійсну адресу реєстрації скасував.
Ухвалив у цій частині нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. 
Визнав протиправною бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження                                   від 10 листопада 2022 року ВП НОМЕР_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на дійсну адресу. В іншій частині ухвалу суду залишив без змін.
20 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з наступних підстав. 
Зі змісту касаційної скарги, доданих до скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.
Судом встановлено, що на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2012 року за позовом Кредитної спілки «ОБЕРЕГИ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредитної лінії № 00089, судом 13 червня 2013 року видано виконавчий лист № 2-4519/11 (провадження № 2/2314/441/2012) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ОБЕРЕГИ» боргу в сумі 267 330,34 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, всього 267 450,34 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 03 червня 2013 року.
У вказаному виконавчому листі зазначена адреса боржника                              ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , останній з 22 грудня 2007 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте з 24 жовтня 2019 року знятий за вказаною адресою та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 29 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5.
Відповідно до відмітки державного виконавця на звороті виконавчого листа 26 серпня 2013 року його було повернуто згідно пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 10 березня 2015 року виконавчий лист № 2-4519/2011 було повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з неможливістю з`ясування місця проживання боржника.
31 жовтня 2019 року повернуто виконавчий лист № 2-4519/2011 на підставі пункту 2 статті  37 Закону України «Про виконавче провадження».
У подальшому, за заявою стягувача Кредитної спілки «ОБЕРЕГИ»                                від 24 жовтня 2022 року про відкриття виконавчого провадження, Придніпровським відділом ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4519/2011 від 13 червня 2013 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення                         з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ОБЕРЕГИ» боргу у сумі                  267 450,34 грн.
Вказане виконавче провадження Придніпровським відділом ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                (м. Київ), у зв`язку з реорганізацією, 30 квітня 2023 року було передано до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С. В. від 15 травня                    2023 року прийнято виконавче провадження та відносно боржника                      ОСОБА_1 було вчинено ряд виконавчих дій та винесено постанови про розшук майна боржника, про арешт коштів боржника, направлено ряд запитів до різних установ з метою отримання інформації про наявність доходу та майна боржника.
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному закономпорядку (стаття 129-1 Конституції України).
Частиною першою статті 18 ЦПК Українипередбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа                № 2-4519/11 та первісного пред'явлення його до виконання були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV                           «Про виконавче провадження» (далі - Закон№ 606-XIV), який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIVвиконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:                                    1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення,  протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.
Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону       № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цимЗаконом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону№ 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону№ 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набраннячинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня     2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Конституція Українизакріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що діязакону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим закономабо іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).
Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIIIвиконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIIIвиконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно частини п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIIIстроки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
В постанові від 27 січня 2022 року у справі № 760/5958/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформулював такі правові висновки.
Відповідно до частини п'ятої статті 37 Закону № 1404-VIIIповернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
У частині п'ятій статті 12 Закону № 1404-VIIIпередбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою закономзабороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - здня закінчення строку дії відповідної заборони.
Наведені положення закону визначають момент, з якого встановлюється строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, у двох визначених закономвипадках.
Разом з тим зазначеною нормою не виключається та не обмежується переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, ухвалах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 913/518/13-г та                    від 02 грудня 2020 року у справі № 913/869/14, а також постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 541/1213/14-ц та                        від 11 листопада 2021 року у справі № 2-5827/2010.
Зазначений підхід під час розгляду подібних справ свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах та безпідставність доводів касаційної скарги щодо необхідності обрахування строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з поверненням його стягувачу на підставі його заяви саме з моменту видачі виконавчого листа.
Встановивши, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання перервався, судпершої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що стягувач пред'явив виконавчий лист № 2-4519/11до виконання у встановлений закономстрок.
Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на законність і обґрунтованість судових рішень, а є незгодою заявника з їх змістом та тлумачення норм права на свій розсуд.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 394, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною                          скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі головного державного виконавця Петренко Світлани Василівни та скасування постанов, винесених у виконавчому провадженні.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  Є. В. Петров 

А. І. Грушицький 

І. В. Литвиненко