ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/132/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 ( суддя Петренко О.С.)  в адміністративній справі №340/132/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Військова частина НОМЕР_1 ,  Військова частина НОМЕР_2 ,  Військової частини НОМЕР_3 ,  Військова частина НОМЕР_4          про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_5 21.11.2023 №107 в частині п. 5 щодо накладення на командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №575 від 02.12.2023 в частині позбавлення премії за результати служби у листопаді 2023 року в зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення відповідно до наказу від 21.11.2023 за №107 ОСОБА_1 ..
Просив зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за підсумками служби за листопад 2023 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року вимоги позову задоволено частково: визнано протиправним та скасувано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 №107 в частині п. 5 щодо накладення на командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за листопад 2023 року.  В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Так, скаржником зазначено, що на підставі п. 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 № 107 “Про результати службового розслідування”, за порушення вимог статей 11, 16, ЗО, 36, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, неналежного виконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023 №1454/2/3838, на командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_1 , внаслідок дій та бездіяльності якого військова частина НОМЕР_4 була несвоєчасно і неякісно укомплектована особовим складом та не було проведено його злагодження, що призвело до не здатності виконання нею завдань за призначенням, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність. Отже, при накладенні дисциплінарного стягнення позивачу, командир військової частини НОМЕР_1 не вийшов за рамки своїх прав, передбачених статтями 83-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а при обранні виду дисциплінарного стягнення - статтями 7, 8, 12, 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності командиром військової частини НОМЕР_1 в межах компетенції, тому висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в ЗСУ, починаючи з 1988 року.
Відповідно до наказу (по особовому складу) Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України №99 від 29 травня 2022 року ОСОБА_1 призначений командиром НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління сил територіальної оборони “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2023 №532 "Про призначення службового розслідування" (а.с.22), з метою уточнення причин і умов, що сприяли  відсутності належного керівництва, неналежного виконання бойових (спеціальних) завдань, несвоєчасного та неякісного комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом, проведення його бойового злагодження, а також встановлення ступеня вини посадових осіб Сил територіальної оборони ЗСУ, було проведено службове розслідування, результати якого оформлено актом службового розслідування (а.с.134-194).
Під час проведення службового розслідування встановлено, що на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 24.10.2023 №20022 та на підставі бойового розпорядження  ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” від 24.10.2023 №БР-3092/ОУВЧ/дск підрозділи військової частини НОМЕР_4 були переміщені з ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” в ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”. Відповідно до акту прийому передачі військової частини НОМЕР_4 в оперативне підпорядкування  ТГр “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” від 27.10.2023 за №51дск, військова частина НОМЕР_4 за сукупністю показників була визначена як така, що “не готова” до виконання завдань за призначенням. Також, відповідно до акт прийому – передачі військової частини НОМЕР_4 зі складу військової частини НОМЕР_7 в оперативне підпорядкування  командира військової частини НОМЕР_8 від 04.11.2023 за №11845дск, військова частина НОМЕР_4 за сукупністю показників була визначена, як така, що “не готова” до виконання завдань за призначенням.
Відповідно до телеграми командувача ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” від 03.11.2023 №12989/ОКП/Х (вх. №3684-Е від 03.11.2023) підрозділи військової частини НОМЕР_4 прибули в район виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням не готовими, морально-психологічний стан військовослужбовців на низькому рівні, бойове злагодження проведено не було, лише 20 % посадових осіб керівного складу, а також 10-15 військовослужбовців рядового складу рот були готові виконувати завдання за призначенням. 
04.11.2023 до ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” надійшла телеграма №12041/ОКПЛ від командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” про дійсний стан справ  у військовій частині НОМЕР_4 . У зазначеній телеграмі вказано, що військова частина НОМЕР_4 не здатна виконувати  бойове завдання за призначенням  та потребує  виведення з району виконання завдань за призначенням для доукомплектування, відновлення боєздатності та проведення злагодження, з одночасним звільненням з військової служби/ переведенням до інших військових частин  обмежено придатних до військової служби військовослужбовців, направлення хворих  військовослужбовців до лікувальних закладів.
Відповідно до бойового розпорядження від 06.11.2023 за №20467 підрозділи військової частини НОМЕР_4 були повернуті в ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” з ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”. 
Виходячи з матеріалів службового розслідування, неправомірні дії полковника ОСОБА_1 полягають в тому, що він, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_3 , не здійснив належних організаційних заходів та заходів контролю за відновленням боєздатності військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 та належного виконання розпорядження та доукомплектування військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 особовим складом, чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 30, 36, 58,59,66,67 Статут внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1-5  Дисциплінарного статуту ЗСУ та посадові обов`язки командира військової частини НОМЕР_3 . Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина полковника ОСОБА_1 виражається у формі недбалості (а.с.41) 
Пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування" №107 від 21.11.2023 року встановлено, що за порушення вимог ст.ст. 11, 16, 30, 36, 58,59,66,67 Статут внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1-5  Дисциплінарного статуту ЗСУ, неналежне виконання розпорядження  командира військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023 №1454/3838 на позивача, як командира військової частини НОМЕР_3 , внаслідок дій та бездіяльності якого військова частина НОМЕР_4 була несвоєчасно і  неякісно укомплектована особовим складом та не було проведено його злагодження, що призвело до нездатності виконання нею завдань, за призначенням, накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.61-63).
Вважаючи наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування" №107 від 21.11.2023 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не допущено порушень ст.ст.66-67 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення .
Підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. З метою уточнення усіх обставин дисциплінарного проступку, причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.
Вирішуючи спір, необхідно виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено.
Судом встановлено, що за результатами службового розслідування комісія прийшла до висновку про  неналежну організацію заходів контролю за відновленням боєздатності військової частини та неналежне доукомплектування військової частини особовим складом.
Згідно зі статтею 11 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно статті 30 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Згідно статті 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний: знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку; здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків; особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів; організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів; контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі); вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Вказуючи на неправомірність дій позивача та причинного зв`язку між його діями та подією яка визначена за результатами службового розслідування, відповідачем під час  складання акта службового розслідування в його описовій частині не зазначено, у чому саме полягали неправомірні дії позивача, не вказано про зв`язок правопорушення з виконанням позивачем обов`язків військової служби (якщо такий є), не конкретизовану вину позивача, причинний зв`язок між неправомірними діями позивача та подією, що трапилась.
При цьому, відповідач, вказуючи про порушення позивачем вимог статей 11, 16,30,36, 58, 59, 66, 67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, зазначив, що такі порушення призвели до неналежного виконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023 №1454/3838, оскільки внаслідок дій та бездіяльності позивача військова частина НОМЕР_4 була несвоєчасно і неякісно укомплектована особовим складом та не було проведено його злагодження, що призвело до нездатності виконання нею завдань.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Суд звертає увагу, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.
Проте з матеріалів справи неможливо встановити, яким саме критеріям та з яких причин не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про попередження про неповну службову відповідність.
Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №817/1318/17.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  позовні вимоги в частинні визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу від 21.112.2023 №107 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Таким чином,  суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків  суду  не спростовують.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 в адміністративній справі №340/132/24   залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 березня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова