У Х В А Л А
23 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 157/1310/24
провадження № 61-2256св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М., 
розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід судді 
Ігнатенка В. М. від участі у розгляді касаційної скарги  ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами у розмірі 262 093, 24 грн.
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 13 077, 32 грн та три проценти річних у розмірі 3 398, 82 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 219 379, 75 грн та три проценти річних у розмірі 42 713, 49 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
21 лютого 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Скічко І. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Ситнік О. М., Фаловська І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2025 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня 
2025 року, звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. Зупинено виконання постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
15 квітня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
21 квітня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду заяву про відвід судді Ігнатенка В. М., яка зареєстрована Верховним Судом 22 квітня 2025 року за вх № 12684/0/220-26.
Заява обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2025 року було звільнено Скічко І. В. від сплати судового збору за подання касаційної скарги, у зв`язку з тим, що останній є учасником бойових дій та має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку. Заявник вважає, що вказані обставини не є достатніми підстави для звільнення. Крім цього, зазначає, що Скічко І. В. не надав до суду документів, які підтверджують сплату судового збору або документів на підтвердження звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Також заявник вказує, що касаційне провадження не містить будь-яких клопотань від заявника про звільнення його від сплати судового збору
З огляду на вказане, у заявника виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Ігнатенко В. М., який здійснює розгляд цієї касаційної скарги.
22 квітня 2025 року зазначену заяву було передано судді Ігнатенку В. М.
Розглянувши заяву про відвід, перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта 
статті 36 ЦПК України).
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України 
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Ігнатенко В. М. виявив особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Разом із тим, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду 
Ігнатенка В. М. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням щодо звільнення Скічка І. В. від сплати судового збору та відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу суддів.
Посилання заявника на відсутність документів у матеріалах касаційного провадження клопотання порушення строку розгляду справи є безпідставними, оскільки зі змісту касаційної скарги вбачається, що Скічко І. В. посилався пункт пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та вказував, що є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення та те, що на його утриманні знаходяться неповнолітні діти (надає копії свідоцтв про народження) та батьки похилого віку (батько, інвалід І групи, що підтверджується довідкою серія 12 ААГ № 201100, акт обмеження матеріально-побутових умов сім`ї).
Таким чином, зазначені доводи заявника про відвід суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та не можуть викликати сумнів в об`єктивності судді Верховного Суду.
При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Ігнатенка В. М.
Верховний Суд також звертає увагу на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі 
№ 760/13291/20, від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
від 27 лютого 2024 року у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 і від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Ігнатенка В. М., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Ігнатенка В. М. від участі у розгляді касаційної скарги  ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід судді Верховного Суду Ігнатенка В. М. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                               І. М. Фаловська