ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 695/1780/24
провадження № 51-469км25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження № 12024250370000601 від 01 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК) та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК у зв'язку із зміною обстановки. Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 - без задоволення.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, на переконання ОСОБА_6 , полягає у застосуванні до нього норм статті 48 КК.
Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_6 убачає у тому, що суди не встановили відсутність підстав закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та порушення його права на захист через неналежне надання правничої допомоги в судах. Суд апеляційної інстанції неправомірно взяв за основу пояснення захисника, якому ОСОБА_6 висловлена недовіра, про що було зазначено в апеляційній скарзі.
До Суду надійшли заперечення (пояснення) від потерпілої ОСОБА_8 , у яких вона вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги ОСОБА_6 , просить скаргу задовольнити та скасувати судові рішення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні, надавши відповідні пояснення, просила залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_6 , а оскаржувані судові рішення - без зміни.
Від ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 надійшли заяви про здійснення касаційного розгляду без їх участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме застосування до нього положень статті 48 КК.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024250370000601 від 01 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК у зв`язку із зміною обстановки. 
В обґрунтування такого рішення місцевий суд зазначив, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав. Судом встановлено, що на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, яка полягала у тому, що ОСОБА_6 не працює в Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області та не входить до складу адміністративних комісій, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. 
Апеляційний суд за результатом перегляду за апеляційними скаргами обвинуваченого та потерпілої з висновками суду першої інстанції погодився.
Разом із тим, таке рішення судів попередніх інстанцій не відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Статтею 48 КК передбачено дві окремі самостійні підстави до звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Втратою діянням суспільно небезпечного характеру є або повна втрата ним суспільної небезпечності, або втрата її в такій мірі, за якої діяння через малозначність не може бути визнане судом кримінальним правопорушенням, оскільки воно не заподіяло і не здатне заподіяти істотну шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам (частина 2 статті 11 КК). Як правило, для кримінальних правопорушень із формальним складом заподіяння істотної шкоди законодавець пов`язує із самим фактом їх вчинення.
Така втрата може мати місце насамперед унаслідок швидких змін у тих чи інших сферах життя суспільства, за яких законодавець не встигає відповідним чином змінити ознаки складу кримінального правопорушення, ухвалити рішення про його декриміналізацію, за умови, що діяння, яке є суспільно небезпечним у момент його вчинення, може втратити цю властивість через зміни, що сталися у суспільстві, державі тощо.
Приписи статті 48 КК можуть застосовуватися і в разі, якщо після вчинення кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що внаслідок цього особа, яка його вчинила, перестала бути суспільно небезпечною, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що об`єктивно унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Встановлення такої обстановки має значення для оцінювання її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи під час кримінального провадження і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка міститься в постанові Касаційного кримінального суду від 06 грудня 2023 року у справа № 715/396/23 (провадження № 51-3975км23).
Колегія суддів вважає непереконливими висновки судів про зміну обстановки і втрату суспільної небезпечності діяння, яке за версією сторони обвинувачення вчинене у той час коли він працював в Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області та входив до складу адміністративних комісій.
Колегія суддів зазначає, що суди неправильно застосували закон України про кримінальну відповідальність та, в порушення вимог кримінального процесуального закону, належним чином висновки щодо застосування до ОСОБА_6 статті 48 КК не обґрунтували, що є істотними порушеннями і підставами для скасування оскаржених рішень.
Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з зазначених вище підстав, колегія суддів не розглядає інші доводи касаційної скарги.
За викладених обставин касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а судові рішення - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року стосовно  ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                          ОСОБА_3