ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4639/25 Справа № 212/6069/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді Бондар Я.М.,
       суддів Зубакової В.А., Корчистої О.І.
       секретар судового засідання Лідовська А.А.
       сторони справи:
       позивач – ОСОБА_1 
відповідач- ОСОБА_2 ,         
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивачаОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник  ОСОБА_3  на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року, ухвалене суддею Ваврушак Н.М. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У серпні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення суми сплачених коштів.
В обґрунтування позову зазначила, що 25.04.2012 року між нею та ФОП ОСОБА_2 було укладено договори №55/п, №56/п на комплексне архітектурне і художнє оформлення поховання. 
У договорах сторони передбачили гарантійні зобов`язання, а саме виконавець надає гарантію якості виконаних робіт – десять років (гранітна та габро плитка та деталі надмогильної споруди). Позивач зі свого боку виконала всі умови договорів та сплатила відповідні кошти. Строк виконання договорів визначений останнім платежем здійсненого замовником, що відбулося 06.07.2012 року.
У березні 2021 року позивач при черговому відвідуванні поховання, вперше з`ясувала, що з часом виникли значні недоліки роботи. На адресу відповідача позивач направила заяву із вимогою усунути недоліки протягом гарантійного терміну, яка була залишена без задоволення з боку відповідача. 
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року зобов`язало відповідача усунути недоліки оформлення поховання (надмогильної споруди) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що розташоване в секторі № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , місце № НОМЕР_4 на кладовищі «Ново-Краматорівка» Тернівського району міста Кривого Рогу та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 4 590,00 гривень. 
Однак вказане рішення суду не виконане відповідачем і тому позивач просила розірвати укладені договори №55/п, №56/п від 25.04.2012 року та стягнути на її користь гроші, які були сплачені за виконання договорові у сумі 24 660,00 гривень.
Крім того, позивачу спричинена моральна шкода, у зв`язку із неякісним виконанням робіт, що полягає у душевних стражданнях під час відвідування поховання близьких людей, переживаннями, які вона зазнає від того, що недоліки всупереч договору не усуваються. У зв`язку із наведеним, позивач просила стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, а також судові витрати.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення суми коштів та суми моральної шкоди в повному обсягу.
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зеркін А.С., посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі.
При цьому, скаржник зазначає, що у провадженні державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Наумчак Катерини Юріївни, перебувало виконавче провадження №71939905 за виконавчим листом №212/4300/21, 2/212/2640/21 виданим 24.05.2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, згідно якого зобов`язано ОСОБА_2 усунути недоліки оформлення поховання (надмогильної споруди) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що розташоване в секторі № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , місце № НОМЕР_4 на кладовищі «Ново-Краматорівка» Тернівського району міста Кривого Рогу. 31 липня 2023 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Наумчак К.Ю. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення суду виконано не було.
Вказує, що впродовж здійснення виконавчого провадження було встановлено, що боржник - ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконала, більш того, в рамках виконавчого провадження вже було складено три акти державного виконавця від 15.06.2023 року, 30.06.2023 року та 31.07.2023 року, згідно яких було встановлено, що боржник не виконала рішення суду, а саме «за виконавчим документом не усунула недоліки оформлення поховання (надмогильної споруди) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ». Таким чином, в рамках виконавчого провадження встановлено не виконання Відповідачем рішення суду, а відтак і договірних зобов`язань, прийнятих на себе Виконавцем згідно до положень Договору №56/п від 25.04.2012 року, Договору №55/п від 25.04.2012 року, що вказує на встановлений факт порушення, а в наступному не усунення таких порушень Відповідачем. 
Вказує, що як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідні документи (акти про прийняття/передавання результатів виконаних робіт) відсутні, що, в свою чергу, вказує на відсутність факту виконання таких робіт, належним чином, в повному обсязі та в передбачених Договорами строк, а відтак і порушення Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.
Представник позивача зазначає, що опираючись на письмові докази, вбачається обґрунтованим та доведеним факт не належного виконання зобов`язань Відповідачем на користь Позивача, порушення та спотворення прав Позивача, як сторони укладених Договорів та як споживача. В той же час, зі сторони Позивача на користь Відповідача було сплачено грошові кошти, в рахунок виконання останньою своїх договірних зобов`язань, а саме: 10 000.00 грн. згідно квитанції №005268 від 25.04.2012 року, 8 000.00 грн. згідно квитанції №005288 від 26.05.2012 року, 6 660.00 грн. згідно квитанції №004971 від 13.09.2012 року. Згідно до п.4.1. Договору №55/п від 25.04.2021 року передача виготовленого комплексу оформлюється Актом приймання – передачі, який підписується Замовником та Виконавцем в 2-х екземплярах. Згідно до п.4.3. Договору №56/п від 25.04.2012 року передача виробу до поставки оформлюється Актом приймання – передачі (….). Так, зі сторони Замовника не було підписано акти приймання – передачі за жодним з Договорів, що свідчить про невиконання робіт/надання послуг Відповідачем на користь Позивача, а відтак і порушення прав Позивача, як Споживача таких послуг. 
Окрім того, посилання місцевого суду на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/4300/21, як на єдину підставу для висновку про порушення умов Договорів зі сторони Відповідача – є помилковою, адже таке рішення є лише складовою правової позиції Позивача, яка вказує на доведеність факту не належного виконання Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань, в частині якості виконаних робіт, адже на стадії виконання таких Договорів, до моменту застосування механізму передачі результатів таких робіт (тобто, до повного виконання всього обсягу робіт/надання послуг).
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
05 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Амельчишина О.В. надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії судового рішення, а саме ухвали Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року у справі №214/4300/21 про відмову адвокату Амельчишину О.В. у роз`ясненні судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, усунення недоліків продукції та відшкодування моральної шкоди, яку сторона відповідача не мала можливості надати суду першої інстанції, оскільки зазначене судове рішення ухвалене після оскаржуваного судового рішення.
Заслухавши суддю - доповідача, думку позивача  ОСОБА_1  та її представника ЗеркінаА.С., які, кожен окремо підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просили оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити заявлені  ОСОБА_1  позовні вимоги, представника відповідача  ОСОБА_2  – адвоката Амельчишина О.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 25.04.2012 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 , яка діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію СПД - ФО, договір № 55/п на комплексне архітектурне та художнє оформлення поховання. За договором виконавець Громовик І.М. прийняла на себе зобов`язання виконати заливку армованим бетоном поховання шляхом укладення за узгодженням сторін гранітної плитки  та встановити надмогильну споруду за індивідуальним узгодженим проектом. Об`єм робіт додатково зазначено в замовленні № 55/11. Строк виконання робіт визначено останнім платежем здійсненого замовником, тобто ОСОБА_1 , однак не раніше ніж 05.07.2012 року. ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити вартість робіт шляхом надання попередньої оплати в розмірі 50 % вартості робіт, решту - після виконання робіт. Вартість робіт за цим договором становить 21285,00 гривень. (а. с. 13)
Також, 25.04.2012 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 , яка діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію СПД - ФО, договір № 56/п на комплексне архітектурне та художнє оформлення надмогильної споруди, предметом якого було виконання з боку ФОП ОСОБА_2 художнього оформлення надмогильної споруди з природного каменю за індивідуальним, узгодженим проектом, а ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити узгоджену вартість робіт за цим договором у розмірі 3425,00 гривень (в т.ч. 1425,00 гривень - вартість комплектуючих, 2000,00 гривень - художнє оформлення) шляхом внесення попередньої оплати, решту - після виконання робіт. (а. с. 15)
Роботи, передбачені п.1.1. Договору №55/п та Договору №56/п здійснювались у відповідності до індивідуального проекту позивача з комплексного архітектурного та художнього оформлення поховання та намогильної споруди. (а. с. 14, 16, 17)
Позивач ОСОБА_1 зазначила, що в секторі № НОМЕР_1 , ряді № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , місце № НОМЕР_4 на кладовищі «Ново-Краматорівка» Тернівського району міста Кривого Рогу дійсно поховані її родичі – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дану обставину сторони не оспорювали.
Позивачем було сплачено 24660,00 гривень в рахунок виконання двох догорів, а саме ОСОБА_1 здійснила повний розрахунок за виконані роботи.
Сторона позивача просила суд розірвати два договори 25.04.2012 року укладені між нею та ФОП ОСОБА_2 №55/п, №56/п на комплексне архітектурне і художнє оформлення поховання з підстав неналежного його виконання, що підтверджено рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року. 
Зазначеним вище рішенням суду встановлено, що надмогильна споруда дійсно має тріщини плитки, а також місцями відпали деякі елементи конструкції і строк гарантійного зобов`язання за договорами не сплинув. Позов задоволений та суд зобов`язав ОСОБА_2 усунути недоліки оформлення поховання (надмогильної споруди) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що розташоване в секторі № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , місце № НОМЕР_4 на кладовищі «Ново-Краматорівка» Тернівського району міста Кривого Рогу, та стягнув моральну шкоду в сумі 4590,00 гривень. (а. с. 65-67).
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі виходив з того, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не наведено правових підстав для розірвання спірних договорів та не надано доказу на підтвердження істотного порушення відповідачем умов цих договорів. Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою від основної вимоги, в задоволенні якої відмовлено, відповідно не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному судовому рішенні та не може погодитись з доводами сторони позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.      
Згідно положень частин 1, 5 ст.6 Закону Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.
Згідно ч.ч. 1, 9 ст7 Закону Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором.  Гарантійне зобов`язання не припиняється у разі неможливості виконання такого зобов`язання з причини відсутності необхідних для його виконання матеріалів, комплектуючих або запасних частин.
Відподно до положень статті 859 ЦК України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.
Відповідно до змісту п.5.1. Договору №55/п від 25.04.2012 року, виконавець ФОП ОСОБА_2 гарантував якість робіт за договором і їх відповідність технічним характеристикам, матеріалам та надав гарантію строком на 10 років (гранітні та габро плитка та деталі намогильного поховання), 5 років (укладка керамо - гранітної плитки), 3 роки (укладка тротуарної плитки) з моменту прийняття замовником виконаних виконавцем робіт. (а. с. 13 на звороті).
Згідно змісту п.5.1. Договору №56/п від 25.04.2012 року, виконавець ФОП ОСОБА_2 гарантував якість виробу, поставленого за цим договором та його відповідність технічним характеристикам, якості, матеріалам та надав гарантію строком на 10 років з моменту прийняття замовником виконаних виконавцем робіт. (а.с. 15 зворот).
За пунктом першим частини другої ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Відповідно до норм ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договори є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша ст.638 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17  міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. 
Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».
Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі договору підряду, що регулюються положеннями ЦК України, а також ЗУ «Про захист прав споживачів» у їх системному зв`язку.
Цивільний кодекс України визначає підстави для розірвання договору, а саме ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Істотними умовами договору є: предмет договору, умови, визначені законом як істотні чи необхідні для договору даного виду, а також всі ті умови щодо яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.
У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені у позовні вимоги.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги як доказ істотного порушення відповідачем ОСОБА_2 умов договорів з підстав невиконання відповідачем рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року, яким ОСОБА_2 було зобов`язано усунути недоліки оформлення поховання (надмогильної споруди) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що розташоване в секторі № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , місце № НОМЕР_4 на кладовищі «Ново-Краматорівка» Тернівського району міста Кривого Рогу. 
При цьому, висновок суду першої інстанції зроблений на тому, що Конституція України та ст.18 ЦПК України наголошують на те, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.
Отже, колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі, які по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду та переоцінкою доказів, які були оцінені судом та яким надана відповідна правова оцінка.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні підстави.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу сторони позивача слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивачаОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник  ОСОБА_3  залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді:  В.П. Зубакова

О.І. Корчиста