ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9148/24                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Ганечко О.М.,
                                                          Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України, в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 04.01.2024 №10314052/44486477, №10314054/44486477, №10314053/44486477, №10314055/44486477 від 05.01.2024 №10322237/44486477, №10322234/44486477, №10322235/44486477, №10322233/44486477, №10322236/44486477, №10322228/44486477, №10322231/44486477, №10322230/44486477, №10322227/44486477, №10322229/44486477, №10322232/44486477, від 11.01.2024 №10350507/44486477, №10350497/44486477, №10350492/44486477, №10350508/44486477, №10350506/44486477, №10350504/44486477, №10350505/44486477, №10350503/44486477, №10350502/44486477, №10350498/44486477, №10350493/44486477, №10350499/44486477, №10350494/44486477, №10350501/44486477, №10350482/44486477, №10350480/44486477, №10350481/44486477, №10350495/44486477, №10350496/44486477, №10350484/44486477, №10350488/44486477, №10350500/44486477, №10350486/44486477, №10350490/44486477, №10350491/44486477, №10350485/44486477, від 12.01.2024 № 10360090/44486477, №10360095/44486477, №10360087/44486477, №10360091/44486477, №10360092/44486477, №10360093/44486477, №10360094/44486477, №10360089/44486477, №10360088/44486477, від 15.01.2024 №10366578/44486477, від 17.01.2024 №10382403/44486477, №10382404/44486477, №10382405/44486477, №10382406/44486477, від 18.01.2024 №10390907/44486477, №10390911/44486477, №10390908/44486477, №10390917/44486477, №10390906/44486477, №10390909/44486477, № 10390910/44486477, №10390914/44486477, №10390918/44486477, №10390913/44486477, №10390916/44486477, №10390912/44486477, №10390915/44486477, від 22.01.2024 №10412493/44486477, №10412494/44486477, №10412496/44486477, №10412499/44486477, № 0412498/44486477, №10412500/44486477, №10412495/44486477, №10412503/44486477, від 23.01.2024 №10420841/44486477, №10420837/44486477, №10420840/44486477, №10420836/44486477, від 24.01.2024 №10434994/44486477, №10434997/44486477, №10434996/44486477, №10434987/44486477, №10434995/44486477, № 10434993/44486477, №10434986/44486477, №10434989/44486477, №10434988/44486477, №10434990/44486477, №10434992/44486477, №10434985/44486477, №10434991/44486477;
  -        зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» № 2 від 25.01.2023, № 7 від 28.02.2023, № 1 від 31.01.2023, розрахунок коригування № 9 від 16.01.2023 до податкової накладної № 1 від 15.11.2022, податкову накладну № 3 від 19.01.2023, № 6 від 31.01.2023, № 2 від 31.01.2023, № 3 від 31.01.2023, № 4 від 30.01.2023, розрахунок коригування № 8 від 31.01.2023 до податкової накладної № 1 від 20.12.2022, розрахунок коригування № 10 від 31.01.2023 до податкової накладної № 2 від 22.12.2022, розрахунок коригування № 11 від 31.01.2023 до податкової накладної № 4 від 23.12.2022, розрахунок коригування № 12 від 31.01.2023 до податкової накладної №2 від 05.01.2023, розрахунок коригування № 13 від 31.01.2023 до податкової накладної № 1 від 12.01.2023, розрахунок коригування № 14 від 31.01.2023 до податкової накладної № 3 від 13.01.2023, податкові накладні № 2 від 01.02.2023, № 3 від 24.02.2023, № 4 від 27.02.2023, № 1 від 01.02.2023, № 1 від 03.02.2023, № 3 від 13.02.2023, № 2 від 08.02.2023, № 3 від 27.02.2023, № 1 від 14.02.2023, № 4 від 14.02.2023, № 1 від 15.02.2023, № 2 від 17.02.2023, № 3 від 21.02.2023, № 2 від 22.02.2023, № 3 від 23.02.2023, № 21 від 28.02.2023, № 4 від 23.02.2023, № 4 від 24.02.2023, № 19 від 28.02.2023, № 1 від 02.03.2023, № 1 від 07.03.2023, № 6 від 14.02.2023 та № 5 від 27.02.2023, № 11 від 28.02.2023 та № 12 від 28.02.2023, № 2 від 28.02.2023, № 1 від 22.02.2023, № 2 від 27.02.2023, № 16 від 28.02.2023, № 4 від 20.02.2023, № 3 від 14.02.2023, № 6 від 27.02.2023, № 2 від 06.02.2023, № 2 від 09.02.2023, № 2 від 14.02.2023, № 2 від 10.02.2023, № 1 від 16.02.2023, № 1 від 21.02.2023, № 2 від 23.02.2023, № 3 від 03.02.2023, № 4 від 13.02.2023, № 13 від 28.02.2023, № 14 від 28.02.2023, № 1 від 06.02.2023, № 2 від 20.02.2023, № 6 від 13.02.2023, № 4 від 06.03.2023, № 3 від 10.02.2023, розрахунок коригування № 7 від 13.02.2023 до податкової накладної № 5 від 29.11.2022, розрахунок коригування № 8 від 13.02.2023 до податкової накладної № 4 від 18.11.2022, податкові накладні № 18 від 28.02.2023, № 3 від 07.03.2023, № 1 від 23.02.2023, № 5 від 28.02.2023, № 2 від 24.02.2023, № 3 від 28.02.2023, № 3 від 06.03.2023, № 4 від 23.03.2023, № 5 від 23.03.2023, № 6 від 20.03.2023, № 5 від 02.03.2023, № 2 від 09.03.2023, № 2 від 16.02.2023, № 7 від 20.03.2023, № 4 від 24.01.2023, розрахунок коригування № 1 від 30.01.2023 до податкової накладної № 4 від 22.12.2022, податкові накладні № 17 від 28.02.2023, № 4 від 20.03.2023, розрахунок коригування № 1 від 27.02.2023 до податкової накладної № 1 від 02.01.2023, податкові накладні № 6 від 28.02.2023, № 1 від 13.03.2023, № 5 від 14.03.2023, № 1 від 27.03.2023, № 2 від 20.03.2023, № 1 від 22.03.2023, № 2 від 28.03.2023, № 2 від 27.03.2023, № 3 від 20.03.2023, № 3 від 24.03.2023, № 8 від 24.03.2023, № 2 від 03.05.2023, датами їх фактичного отримання.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.01.2024 №10314052/44486477, від 04.01.2024 №10314054/44486477, від 04.01.2024 №10314053/44486477, від 04.01.2024 №10314055/44486477, від 05.01.2024 №10322237/44486477, від 05.01.2024 №10322234/44486477, від 05.01.2024 №10322235/44486477, від 05.01.2024 №10322233/44486477, від 05.01.2024 №10322236/44486477, від 05.01.2024 №10322228/44486477, від 05.01.2024 №10322231/44486477, від 05.01.2024 №10322230/44486477, від 05.01.2024 №10322227/44486477, від 05.01.2024 №10322229/44486477, від 05.01.2024 №10322232/44486477, від 11.01.2024 №10350507/44486477, від 11.01.2024 №10350497/44486477, від 11.01.2024 №10350492/44486477, від 11.01.2024 №10350508/44486477, від 11.01.2024 №10350506/44486477, від 11.01.2024 №10350504/44486477, від 11.01.2024 №10350505/44486477, від 11.01.2024 №10350489/44486477, від 11.01.2024 №10350503/44486477, від 11.01.2024 №10350502/44486477, від 11.01.2024 №10350498/44486477, від 11.01.2024 №10350493/44486477, від 11.01.2024 №10350499/44486477, від 11.01.2024 №10350494/44486477, від 11.01.2024 №10350501/44486477, від 11.01.2024 №10350482/44486477, від 11.01.2024 №10350480/44486477, від 11.01.2024 №10350481/44486477, від 11.01.2024 №10350495/44486477, від 11.01.2024 №10350496/44486477, від 11.01.2024 №10350484/44486477, від 11.01.2024 №10350488/44486477, від 11.01.2024 №10350500/44486477, від 11.01.2024 №10350483/44486477, від 11.01.2024 №10350487/44486477, від 11.01.2024 №10350486/44486477, від 11.01.2024 №10350490/44486477, від 11.01.2024 №10350491/44486477, від 11.01.2024 №10350485/44486477, від 12.01.2024 №10360090/44486477, від 12.01.2024 №10360095/44486477, від 12.01.2024 №10360087/44486477, від 12.01.2024 №10360091/44486477, від 12.01.2024 №10360092/44486477, від 12.01.2024 №10360093/44486477, від 12.01.2024 №10360094/44486477, від 12.01.2024 №10360089/44486477, від 12.01.2024 №10360088/44486477, від 15.01.2024 №10366578/44486477, від 17.01.2024 №10382403/44486477, від 17.01.2024 №10382404/44486477, від 17.01.2024 №10382405/44486477, від 17.01.2024 №10382406/44486477, від 18.01.2024 №10390907/44486477, від 18.01.2024 №10390911/44486477, від 18.01.2024 №10390908/44486477, від 18.01.2024 №10390917/44486477, від 18.01.2024 №10390906/44486477, від 18.01.2024 №10390909/44486477, від 18.01.2024 №10390910/44486477, від 18.01.2024 №10390914/44486477, від 18.01.2024 №10390918/44486477, від 18.01.2024 №10390913/44486477, від 18.01.2024 №10390916/44486477, від 18.01.2024 №10390912/44486477, від 18.01.2024 №10390915/44486477, від 22.01.2024 №10412493/44486477, від 22.01.2024 №10412494/44486477, від 22.01.2024 №10412496/44486477, від 22.01.2024 №10412499/44486477, від 22.01.2024 №10412498/44486477, від 22.01.2024 №10412500/44486477, від 22.01.2024 №10412495/44486477, від 22.01.2024 №10412503/44486477, від 23.01.2024 №10420841/44486477, від 23.01.2024 №10420837/44486477, від 23.01.2024 №10420840/44486477, від 23.01.2024 №10420836/44486477, від 24.01.2024 №10434994/44486477, від 24.01.2024 №10434997/44486477, від 24.01.2024 №10434996/44486477, від 24.01.2024 №10434987/44486477, від 24.01.2024 №10434995/44486477, від 24.01.2024 №10434993/44486477, від 24.01.2024 №10434986/44486477, від 24.01.2024 №10434989/44486477, від 24.01.2024 №10434988/44486477, від 24.01.2024 №10434990/44486477, від 24.01.2024 №10434992/44486477, від 24.01.2024 №10434985/44486477, від 24.01.2024 №10434991/44486477.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» податкові накладні № 2 від 25.01.2023, № 7 від 28.02.2023, № 1 від 31.01.2023, № 9 від 16.01.2023 до податкової накладної № 1 від 15.11.2022, № 3 від 19.01.2023, № 6 від 31.01.2023, № 2 від 31.01.2023, № 3 від 31.01.2023, № 4 від 30.01.2023, № 8 від 31.01.2023, розрахунок коригування № 10 від 31.01.2023 до податкової накладної № 2 від 22.12.2022, розрахунок коригування № 11 від 31.01.2023 до податкової накладної № 4 від 23.12.2022, розрахунок коригування № 12 від 31.01.2023 до податкової накладної № 2 від 05.01.2023, розрахунок коригування № 13 від 31.01.2023 до податкової накладної № 1 від 12.01.2023, розрахунок коригування № 14 від 31.01.2023 до податкової накладної № 3 від 13.01.2023, податкову накладну № 2 від 01.02.2023, податкову накладну № 3 від 24.02.2023, податкову накладну № 4 від 27.02.2023, податкову накладну № 1 від 01.02.2023, податкову накладну № 1 від 03.02.2023, податкову накладну № 3 від 13.02.2023, податкову накладну № 2 від 08.02.2023, податкову накладну № 3 від 27.02.2023, податкову накладну № 1 від 14.02.2023, податкову накладну № 4 від 14.02.2023, податкову накладну № 1 від 15.02.2023, податкову накладну № 2 від 17.02.2023, податкову накладну № 3 від 21.02.2023, податкову накладну № 2 від 22.02.2023, податкову накладну № 3 від 23.02.2023, податкову накладну № 21 від 28.02.2023, податкову накладну № 4 від 23.02.2023, податкову накладну № 4 від 24.02.2023, податкову накладну № 19 від 28.02.2023, податкову накладну № 1 від 02.03.2023, податкову накладну № 1 від 07.03.2023, податкову накладну № 6 від 14.02.2023, податкову накладну № 5 від 27.02.2023 податкову накладну № 11 від 28.02.2023, податкову накладну № 12 від 28.02.2023, податкову накладну № 2 від 28.02.2023, податкову накладну № 1 від 22.02.2023, податкову накладну № 2 від 27.02.2023, податкову накладну № 16 від 28.02.2023, податкову накладну № 4 від 20.02.2023, податкову накладну № 3 від 14.02.2023, податкову накладну № 6 від 27.02.2023, податкову накладну № 2 від 06.02.2023, податкову накладну № 2 від 09.02.2023, податкову накладну № 2 від 14.02.2023, податкову накладну № 2 від 10.02.2023, податкову накладну № 1 від 16.02.2023, податкову накладну № 1 від 21.02.2023, податкову накладну № 2 від 23.02.2023, податкову накладну № 3 від 03.02.2023, податкову накладну № 4 від 13.02.2023, податкову накладну № 13 від 28.02.2023, податкову накладну № 14 від 28.02.2023, податкову накладну № 1 від 06.02.2023, податкову накладну № 2 від 20.02.2023, податкову накладну № 6 від 13.02.2023, податкову накладну № 4 від 06.03.2023, податкову накладну № 3 від 10.02.2023, розрахунок коригування № 7 від 13.02.2023 до податкової накладної № 5 від 29.11.2022, розрахунок коригування № 8 від 13.02.2023 до податкової накладної № 4 від 18.11.2022, податкову накладну № 18 від 28.02.2023, податкову накладну № 3 від 07.03.2023, податкову накладну № 1 від 23.02.2023, податкову накладну № 5 від 28.02.2023, податкову накладну № 2 від 24.02.2023, податкову накладну № 3 від 28.02.2023, податкову накладну № 3 від 06.03.2023, податкову накладну № 4 від 23.03.2023, податкову накладну № 5 від 23.03.2023, податкову накладну № 6 від 20.03.2023, податкову накладну № 5 від 02.03.2023, податкову накладну № 2 від 09.03.2023, податкову накладну № 2 від 16.02.2023, податкову накладну № 7 від 20.03.2023, податкову накладну № 4 від 24.01.2023, розрахунок коригування № 1 від 30.01.2023 до податкової накладної № 4 від 22.12.2022, податкову накладну № 17 від 28.02.2023, податкову накладну № 4 від 20.03.2023, розрахунок коригування № 1 від 27.02.2023 до податкової накладної № 1 від 02.01.2023, податкову накладну № 6 від 28.02.2023, податкову накладну № 1 від 13.03.2023, податкову накладну № 5 від 14.03.2023, податкову накладну № 1 від 27.03.2023, податкову накладну № 2 від 20.03.2023, податкову накладну № 1 від 22.03.2023, податкову накладну № 2 від 28.03.2023, податкову накладну № 2 від 27.03.2023, податкову накладну № 3 від 20.03.2023, податкову накладну № 3 від 24.03.2023, податкову накладну № 8 від 24.03.2023 податкову накладну № 2 від 03.05.2023 датою їх фактичного подання.
Разом з тим, у вказаному рішенні не було визначено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року клопотання представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в адміністративній справі №320/9148/24 -  задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в м. Києві  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20  000 (двадцять тисяч гривень) 00 коп. В іншій частині задоволення заяви - відмовлено.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що витрати позивача на складання позовної заяви не входять до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи, і адміністративним процесуальним законодавством не передбачено можливості їх відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань.
На думку скаржника, оскільки розмір витрат повинен бути співмірним з предметом спору, значенням справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат у розмірі 144000 грн - відсутні.
Крім того, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити у повному обсязі.
Вказана апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідач не надав жодних належних доказів невідповідності заявленої суми критеріям справедливості чи розумності, та у своїх письмових запереченнях відповідач всього лише зазначив, що дана справа не є складною та розглядалася у спрощеному порядку, тому, на його думку, витрати на адвоката є неспівмірними із складністю справи, виконаними роботами та затраченим часом.
Як зазначає позивач, у даній справі заявлена до відшкодування сума гонорару є розумною і співмірною з огляду на складність спору (адміністративна справа щодо оскарження 96 рішень суб`єкта владних повноважень), обсяг виконаної представником роботи (підготовка процесуальних документів тощо) та значення справи для позивача (захист його законних прав у публічно-правових відносинах), та оскільки жодних виняткових обставин, які б виправдовували значне зменшення суми компенсації, у справі не встановлено, тому наянві підстави для відшкодування позивачу судових витрат у розмірі 144000 грн.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Приймаючи додаткове рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу та частково задовольняючи заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предмет спору у даній справі не є складним та не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, та зупинення спірних податкових накладних відбувалось з тотожних підстав, а тому наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн, що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу вимог частини першої та третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частин четвертої-п`ятої вказаної статті для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 11 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 частини першої ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.
Наведені положення Основного Закону до 01 січня 2019 року гарантують кожному громадянину України, іноземцям та особам без громадянства, які перебувають на території України, право на правову допомогу та вибір захисника своїх прав - особу, яка є фахівцем у галузі права і на законних підставах має право надавати таку допомогу особисто.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз вимог статті 134 КАС України дає підстави для висновку, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 13 Закону №5076-VI адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.
Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Як свідчать матеріали справи, що між позивачем та Адвокатським бюро Євгена Симбірцева в особі адвоката Євгена Симбірцева (надалі-адвокат) з однієї сторони та ТОВ «НВП «Авентин» (далі-клієнт) укладено 29 січня 2024 року Договір №29/01 про надання правничої допомоги.
Пунктом 1 Договору визначено, що Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну послугу з правової допомоги - захисту, надання іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта  щодо скасування рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м.Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язань ДПС України їх зареєструвати.
Пунктом 5 Договору визначено, що за надання правової допомоги за цим договором Клієнт сплачує Адвокатському бюро суму адвокатського гонорару за оскарження кожного окремого рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м.Києві про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн. в строк протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийняття виконаних послуг за результатами розгляду справи про оскарження рішення рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві.
У відповідності до Акту прийому-передачі надання правової (правничої) допомоги від 20.11.2024 №20/11 до Договору про надання правничої допомоги від 29.01.2024 року, вбачається, що Адвокатським Бюро Євгена Симбірцев надавались наступні послуги:
- аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України: договорів, угод, контрактів та інше; процесуальних документів, поданих до органів ДПСУ в процесі адміністративного оскарження  витрачено часу - 19 годин;
- здійснення аналізу підстав та обгрунтованості 96 рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та рішень ДПС України про їх перегляд в адміністративному порядку  витрачено часу - 21 година;
- складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову від 14.02.2024 про скасування 96 рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати такі  витрачено часу - 23 години;
- складання, оформлення та подання до суду 08.05.2024 додаткових пояснень у справі № 320/9148/24 - витрачено часу - 3 години;
- направлення до суду 30.05.2024 заяви про прискорення розгляду справи №320/9148/24 - витрачено часу - 2 години;
- направлення до суду 20.11.2024 заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 320/9148/24 - витрачено часу - 3 години.
Вартість правничої допомоги згідно даного акту становить 144 000,00 (сто сорок чотири тисячі) гривень з розрахунку (96 позовних вимог немайнового характеру х 1 500,00 гривень)).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 частини першої ст.1 Закону №5076-VI).
При цьому, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Слід зазначити, що надані послуги адвокатом такі як аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України: договорів, угод, контрактів та інше; процесуальних документів, поданих до органів ДПСУ в процесі адміністративного оскарження; здійснення аналізу підстав та обгрунтованості 96 рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та рішень ДПС України про їх перегляд в адміністративному порядку  входять до процесу складення позову, які є взаємозалежними та не виключають одна одну, відтак витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані. 
У свою чергу, Верховний Суд у додатковій постанові від 08.04.2021 у справі №922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо в Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги.
Крім того, надані послуги адвокатом такі як такі як: направлення до суду 20.11.2024 заяви про ухвалення додаткового рішення не є необхідними, враховуючи, що позивач не був позбавлений можливості включити таке клопотання до тексту позовної заяви чи при подачі 08.05.2024 додаткових пояснень у справі № 320/9148/24.
При цьому, слід зазначити, що складення такої заяви не потребує значного часу, та фактично зазначена заява була викладена у тексті позовної заяви.
До того ж, представником позивача не доведено суду, яким чином зазначена послуга як направлення до суду 20.11.2024 заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 320/9148/24 мала вплив на хід розгляду справи в частині надання професійної правничої допомоги позивачеві.
Також, така послуга як направлення до суду 30.05.2024 заяви про прискорення розгляду справи не потребує спеціальних професійних навичок та надмірних витрат у часі.
У той же час, колегія суддів зауважує, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
У контексті наведеного положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. 
Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 813/1966/18.
Водночас, відповідачем як суб`єктом владних повноважень хоча і подано заперечення проти клопотання щодо вішкодування витрат на правничу допомогу, втім не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.
Однак, колегія суддів враховує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Так, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 березня 2023 року у справі №873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на вказане, оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, враховуючи, що витрати на професійну правничу допомогу лише на суму 20000 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, що відповідає критерію реальності таких витрат, з огляду на те, що предмет спору у даній справі не є складним та не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, та зупинення спірних податкових накладних відбувалось з тотожних підстав, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані витрати на правничу допомогу підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Авентин» - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          О.М. Ганечко

                                                                                              В.В. Кузьменко