ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/560/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/3004/24 Категорія: 304090000 	Годік Л.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року 

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І., 

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2025 року (у складі судді Годік Л.С.) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит?Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В травні 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із вказаним позовом. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101887248, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало кошти в користування на відповідних умовах, проте, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день звернення з даним позовом до суду заборгованість за кредитом складає 19375 грн, з яких: 5000 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 13875 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 500 грн - прострочена заборгованість за комісією.
29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які укладали кредитні договори з ТОВ «Мілоан».
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2025 позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 101887248 від 18.12.2022 в розмірі 19375 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, отримані кошти та кошти за користування кредитом позивачу не повернув, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представником відповідача - Кірюшиним А.А. подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2025 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Вказує, що позивачем додано електронні копії доказів, які не можуть бути доказами укладення кредитного договору, оскільки, вони не містять електронного підпису сторін з кваліфікованою електронною позначкою часу. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надання кредитних коштів. Долучена позивачем копія платіжного доручення не є первинним документом, оформленим відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 
Також в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить долучити до матеріалів справи виписку по банківській картці, яка належить відповідачу. Зазначає, що справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому відповідач був позбавлений можливості надати такий доказ. 
03.03.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Зазначає, що ТОВ «Мілоан» уклало з відповідачем кредитний договір в електронній формі шляхом надсилання на номер телефону останнього одноразового ідентифікатора із кодом для підписання договору, який ОСОБА_1 використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 101887248 від 18.12.2022. 
Звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів того, що кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок або того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.
Щодо відступлення права вимоги зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 101887248 від 18.12.2022 було передано позивачу від первинного кредитора згідно з договором відступлення права вимоги № 94-МЛ/Т від 29.03.2023.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Згідно з п. 1 ч. 6 цієї статті для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору про споживчий кредит № 101887248 від 18.12.2022, ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в сумі 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені договором, загальним строком на 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів 
Відповідно до п. п. 1.3.1. та 1.3.2. пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.01.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 02.04.2023.
Згідно з п. 1.5.1. комісія за надання кредиту складає 500 грн.
Пунктом 1.5.2. визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом пільгового періоду.
Відповідно до п. 1.5.3. проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 13500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1.).
Пунктом 3.1.7. передбачено, що у випадку відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості, кредитодавець зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості повідомити позичальника про такий факт та про передачу персональних даних позичальника, а також надати інформацію про нового кредитора або колекторську компанію.
У пунктах 6.1. та 6.2. зазначено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору. На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. 
До позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» додало копію вказаного договору, копію анкети-заяви на кредит №  101887248, копію графіку платежів за договором про споживчий кредит 101887248 від 18.12.2022, копію паспорта споживчого кредиту № 101887248 та копію відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 10187248.
29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір відступлення прав вимоги № 94?МЛ/Т. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 94-МЛ/Т від 29.03.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 101887248 від 18.12.2022. Загальна сума заборгованості складає 19375 грн.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» порушило питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором, яка за наданим розрахунком становить 19375 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 500 грн - заборгованість за комісією; 13875 - прострочена заборгованість за відсотками.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», але колегія суддів не може погодитися з ухваленим рішенням суду, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 цього закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Договір про споживчий кредит № 10187248 підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором W35174 18.12.2022 о 23:32. Також в договорі міститься позначка про підпис уповноваженої особи ТОВ «Мілоан» - Вініченка О.В.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що паспорт споживчого кредиту та графік платежів за договором про споживчий кредит не містять підписів позичальника та кредитодавця.
Також ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надсилання електронного повідомлення на укладення електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації відповідача ОСОБА_1 при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Позивачем долучено довідку ТОВ «Мілоан», яка підтверджує, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 101887248 від 18.12.2022 ідентифікований. Акцепт договору підписаний аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора W35174, час відправки ідентифікатора: 18.12.2022 23:32, номер телефону: НОМЕР_2 . Вказана довідка сформована самим кредитодавцем ТОВ «Мілоан» і не може вважатися безспірним доказом проведення ідентифікації відповідача при укладенні договору (а.с. 13).
Колегія суддів також враховує наявність розбіжностей у зазначенні даних про підписання договору в копії анкети-заяви на кредит № 101887248 та в договорі про споживчий кредит № 101887248 від 18.12.2022.

Так, в договорі вказано, що він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 18.12.2022 о 23:32. Тоді як в анкеті-заяві зазначено час підписання договору 19.12.2022 12:31.
Крім того, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надання ОСОБА_1 кредиту за вказаним договором про споживчий кредит. Позивач надав копію платіжного доручення 56098255 від 18.12.2022 на суму 5000 грн, яке підписане ТОВ «Мілоан» з прикладенням печатки товариства.
Разом з тим, копія вказаного платіжного доручення не може вважатися належним доказом надання кредиту на підставі договору, оскільки вона не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» копія платіжного доручення не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу (інформації про його виконання).
В матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд зазначає, що вказане платіжне доручення не є доказом перерахування коштів, оскільки не належить до засобів доказування, передбачених ст. 76 ЦПК України, і не є первинним бухгалтерським документом.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Апеляційний суд відхиляє доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що товариство є небанківською (фінансовою) установою, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність», в тому числі Інструкції, затвердженої постановою НБУ від 27 грудня 2007 року № 481.
Також не доводять самі по собі належне виконання зобов`язань кредитора за кредитним договором та відхиляються апеляційним судом посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що з метою ведення обліку кредитних договорів товариство застосовує обліково-реєструючу систему, яка забезпечує облік та реєстрацію договорів в електронному вигляді з обов`язковою можливістю роздрукування інформації на будь-який момент, а також забезпечує можливість відновлення втраченої інформації в разі виникнення будь-яких обставин непереборної сили, а також, що обліково-реєструюча система товариства відповідає вимогам, встановленим Положенням про державний реєстр фінансових установ, затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 41 від 28 серпня 2023 року, ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 913 (п. 12.2 Правил).
Посилання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на платіжне доручення як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованим, оскільки такі доручення є внутрішніми документами фінансових установ та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. 
Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача на підставі договору про споживчий кредит № 101887248 від 18.12.2022, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу.
З огляду на недоведеність факту надання кредиту, вимога про його повернення, як і нарахування на таку суму відсотків та комісій, не може вважатися обґрунтованою.
Оскільки законодавство чітко встановлює перелік документів, на підставі яких здійснюється переказ і видача коштів з рахунків, то за відсутності таких доказів позовні вимоги є недоведеними, що унеможливлює стягнення будь-яких коштів, так як суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , тобто первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій за період з дня укладення кредитного договору, позивачем до суду надано не було, а тому відсутні докази, що підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, період нарахування процентів, період прострочення платежів. 
На підтвердження наявності та розміру заборгованості по відсоткам позивачем надано складену ТОВ «Мілоан» відомість про щоденні нарахування та погашення, яка сама по собі не може бути належним та допустимим доказом правильності нарахування відсотків, періоду нарахування відсотків, не відображає плати за кредитом, якщо такі були (а.с. 16).
В апеляційній скарзі заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме виписки по банківській картці відповідача ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за можливе долучити даний доказ до матеріалів справи з огляду на таке.
Як вбачається із ухвали судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2024 розгляд даної справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного вручення відповідачеві цієї ухвали та позовної заяви, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості подати суду відзив на позовну заяву.
Як вбачається з виписки по картці, на рахунок ОСОБА_1 18.12.2022 зараховувались кошти кількома платежами в наступному розмірі: 4924,01 грн, 6100 грн, 3000 грн, 3600 грн, 5000 грн.
Однак, з даної виписки по картці неможливо встановити відомості про те ким зараховувалися вказані кошти та призначення таких платежів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту ТОВ «Мілоан» за кредитним договором матеріали справи не містять, відтак такі твердження позивача не можуть бути прийняті судом.
За таких умов суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 19375 грн. А тому, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2025 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю або частково є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь відповідача підлягає стягненню 3633,60 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2025 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит?Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит?Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Н.І. Гончар