Справа № 461/1435/25                        Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д. 
Провадження № 33/811/524/25                Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою, 24.01.2025 року о 14 год. 56 хв. у м. Львів на вул. Братів Рогатинців, 3, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме начальником відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» Львівської міської ради, не виконав належним чином свої посадові обов`язки, що призвело до створення перешкоди для дорожнього руху, а також не вжив необхідних заходів щодо її усунення та попередження учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла. Зокрема, під часу руху транспортного засобу «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , створено перешкоду для дорожнього руху (підняття боларда), що стало супутньою причиною ДТП та чим призвело до матеріальних збитків. чим порушено п. 1.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 139 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується з винесеною постановою.
Зазначає, що про правопорушення й про особу, винну у його вчиненні органу, уповноваженому складати протокол про адміністративне правопорушення було відомо ще 24.01.2025, однак протокол про адміністративне правопорушення складено аж 13.02.2025, тобто із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Апелянт вказує, що в момент виникнення ДТП за пультом керування болардами виконував свої посадові обов`язки диспетчер відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» ОСОБА_3 , який і дав команду на підняття боларда.
Однак суд першої інстанції безпідставно відхилив його пояснення та пояснення допитаного в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки на думку суду, він, будучи посадовою особою, за наявності в нього підлеглого працівника ознак хворобливого стану, повинен був відсторонити такого від виконання посадових обов`язків.
Також вказує, що згідно з посадовою інструкцією не передбачено у нього повноважень здійснювати відсторонення підлеглого працівника від виконання посадових обов`язків. При цьому в день вчинення вказаної ДТП він постійно здійснював заходи, передбачені п. п. 2.14-2.16 посадової інструкції, однак жодних скарг чи зауважень щодо погіршення стану здоров`я диспетчера ОСОБА_3 до нього не надходило.
Також, як на підставу притягнення його до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції посилається також на п. 5.6. посадової інструкції начальника відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта», яким передбачено, що начальник відділу несе персональну відповідальність згідно з чинним законодавством України та локальними нормативними документами Підприємства за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
Звертає увагу на те, що аналогічні вимоги передбачені в п. 5.6 посадової інструкції, а саме: «....Диспетчер несе відповідальність за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України...»
Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.
ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу просив задоволити.
Потерпілий ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства, дослідив докази у справі та дійшов правильних висновків про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.
Так, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч. 2 ст. 139 КУпАП настає за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.
Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Так вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245601 від 13.02.2025 у якому викладено фабулу вчиненого правопорушення;
схемою місця ДТП, яка сталася 24.01.2025 о 14:56 год. у м. Львові на вул. Бр. Рогатинців;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;
відеозаписом з камер відеоспостереження, на якому зафіксовано рух автомобіля Lexus RX300, який розпочав рух дочекавшись зеленого сигналу світлофора та спуску боларда. Проте, коли автомобіль проїхав незначну відстань, відбулось підняття барда, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
копією посадової інструкції начальника відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» Львівської міської ради, відповідно до п. 2.14-2.16 якої, начальник відділу зобов`язаний здійснювати постійний контроль за працівниками Відділу, стежити за охайністю їх зовнішнього вигляду, наявністю форменого одягу, засобів зв`язку, жетонів, посвідчень тощо, за дотриманням правил експлуатації системи обмеження в`їзду в пішохідну зону центральної частини міста, Положення про порядок в`їзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова. Проводити інструктажі працівникам Відділу, що приймають зміну, в тому числі з питань безпеки. Здійснювати контроль виконання роботи працівниками Відділу, додержання ними норм чинного законодавства (в тому числі правил охорони здоров`я, вимог техніки безпеки, виконання положень Інструкції).
Апеляційний суд вважає правильним посилання судді першої інстанції на п. 5.6. інструкції відповідно до якої начальник відділу несе персональну відповідальність згідно з чинним законодавством та локальними нормативними документами підприємства за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.1.5 ПДР та вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП.
Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи ОСОБА_1 про недопустимість складеного протоколу відносно нього як самостійної підстави для скасування постанови, оскільки такий було оформлено з порушенням порядку, встановленого КУпАП.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій та отримання доказів.
Як вбачається з матеріалів справи пояснення у ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 було відібрано 24.01.2024. В день ДТП було складено також схему ДТП.
Крім того 13.02.2025 у ОСОБА_1 було повторно відібрано письмові пояснення та долучено Наказ ЛКП «»Муніципальна дружина» №468-к від 01.09.2017 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» Львівської міської ради;  посадову інструкці начальника відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» Львівської міської ради.
Отже, очевидно, що для отримання не лише пояснень в учасників події, але ряду інших даних для складання протоколу потрібен певний час і тільки після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виклику особи для надання пояснень, такі протоколи стосовно ОСОБА_1 було складено.
Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                           Урдюк Т.М.