Справа № 161/4671/25 	Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М. 	
Провадження № 22-ц/802/557/25  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 квітня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К., 
секретар судового засідання Власюк О. С., 
з участю представника позивача Іванюка О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити дії, визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року, 

                                          В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить:
- зобов`язати відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ» надати їй підтвердження надання послуг з розподілу (переміщення) газу до її будинку: з якого часу; перелік робіт, за рахунок яких було здійснено переміщення; розрахунок заборгованості та його складові;
- зобов`язати відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ» надати їй належно завірений витяг з ліцензійного реєстру, до якого включено Волинську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» або відповідну інтернет - адресу для ознайомлення із ліцензійним реєстром;
- визнати неправомірними дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ», пов`язані з неодноразовими погрозами припинення газопостачання, без надання підстав;
- стягнути з відповідача на її користь 90 000 грн моральної шкоди.
24 березня 2025 року позивач подала суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Газорозподільні мережі України», його посадовим особам, працівникам, підрядним організаціям вчиняти будь-які дії, спрямовані на відключення газопостачання її будинку до моменту винесення остаточного рішення у справі.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року  відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій цивільній справі.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення її заяви про забезпечення позову.
Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просить її задовольнити.
Будучи належним чином повідомлений про день та годину розгляду справи, відповідач свого представника у судове засідання не направив і його неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін з таких підстав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, забезпечення позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача шляхом зобов`язання відповідача вчинити конкретні дії щодо надання їй певної інформації, визнання дій неправомірними без наявності підстав для їх вчинення та стягнення моральної шкоди (а.с.1-4).
У заяві від 24 березня 2025 року позивач просить забезпечити цей позов шляхом заборони ТОВ «Газорозподільні мережі України», його посадовим особам, працівникам, підрядним організаціям вчиняти будь-які дії, спрямовані на відключення газопостачання її будинку до моменту винесення остаточного рішення у справі. Підставою подання заяви зазначає надіслане їй Волинською філією ТОВ «ГАЗМЕРЕЖІ» повідомлення про припинення розподілу природного газу у зв`язку з наявною заборгованістю від 18.03.2025, яке додано до заяви (а.с.12).
Згідно роз`яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У цій справі предметом позову є вимоги немайнового характеру щодо зобов`язання відповідача надати позивачу, як споживачу, певних документів чи інформації щодо послуг надання природного газу; встановлення наявності/відсутності неправомірних дій відповідача, пов`язаних із наданням послуг газопостачання до будинку позивача, а також вимога про відшкодування моральної шкоди.
Перевірці підлягають усі обставини, пов`язані з позовом, які існували на дату подання позову, тобто станом на 13.03.2025.
Таким чином, вимоги у заяві про забезпечення позову як не стосуються предмету позову у цій справі, так і обґрунтовані обставинами, які мали місце уже після подання позову та не є співмірними із позовними вимогами.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
                                         П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий – суддя    

Судді