ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 року
м. Харків
справа № 638/14006/18
провадження № 22-ц/818/2/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Волобуєва О.О.
учасники справи:
заявник- ОСОБА_1 
заінтересована особа: Опікунська рада Виконавчого комітету Харківської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року, в складі судді Подус Г.С.,-
УСТАНОВИВ:
У травні 2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про продовження строку дії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 у справі № 639/14006/18 про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення ОСОБА_1 опікуном.
В обґрунтування заяви посилалась на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідною донькою. В зв`язку із тим, що донька має захворювання, що є хронічним, стійким, психічним розладом та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 у дійсній цивільній справі її визнано недієздатною та призначено заявницю її опікуном. Строк дії рішення суду від 07.06.2019 сплив 08.07.2021. На теперішній час недієздатна ОСОБА_2 продовжує хворіти та має стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Суд дійшов висновку, що психічний розлад у ОСОБА_2 продовжується, внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, які в свою чергу були підставою для визнання її недієздатним, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки наявні підстави для продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною, то повноваження ОСОБА_1 щодо опіки над недієздатною також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки остання від виконання повноважень опікуна не звільнялась.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, в якому відмовити в задоволені заяви.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Основною умовою продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, є наявність висновку судово-психіатричної експертизи. У справі не міститься жодних даних, які б свідчили про продовження психічного розладу, в наслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім цього, суд в порушення встановлених вимог ЦПК розглянув справу без участі особи, щодо якої розглядається справа про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною та представника органу опіки та піклування.
Не погодившись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відзив мотивовано тим, що найда ОСОБА_3 , щодо якої вирішується питання про продовження рішення про визнання особи недієздатною не ходить та не розмовляє. Її стан жодним чином не змінився з моменту винесення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2021, яке було винесено на основі висновку судово-психіатричної експертизи №128.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_1 , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 06.06.2000 року
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - недієздатною. Строк дії рішення сплив 08.07.2021 року.
22.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Харківського апеляційного суду з клопотанням про проведення судово-психіатричної експертизи, посилаючись на те, що проведення її необхідно для визначення психічного стану її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рішенням Дзержинського районного суду від 07.06.2019 визнана недієздатною.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судово-психіатричної експертизи задоволено та призначено у справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу.
06 січня 2025 року цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції разом з листом Державної установи щодо необхідності доповнити матеріали справи відомостями про звернення ОСОБА_2 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря-психіатра за місцем реєстрації та надати відповідну документацію щодо цього.
Справа повернута без виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду.
28 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про витребування медичної документації з медичної установи для надання їх доручення до матеріалів справи та надання експерту відповідно до ухвали суду про проведення експертизи.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про витребування відомостей про звернення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря психіатра задоволено.
Витребувано у КНП ХОР «ОПНД №3» м. Харків, вул. Алчевських, 32, оригінал історії хвороби та оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після надходження від КНП ХОР «ОПНД №3» медичної документації, ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Харківській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України, на час проведення експертизи провадження у справі зупинене.
21 квітня 2025 року цивільна справа повернулась з експертної установи разом з висновком експерта.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 254 від 09.04.2025 ОСОБА_2 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості.
ОСОБА_2 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 196-198).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Частиною 1 статті 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Згідно ч.ч. 7, 8, 9 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.
Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це.
Враховуючи вищевикладені обставини, які свідчать про продовження психічного розладу у ОСОБА_2 , внаслідок яких вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, які в свою чергу були підставою для визнання її недієздатним, суд приходить до висновку, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.
Оскільки наявні підстави для продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною, то повноваження ОСОБА_1 щодо опіки над недієздатною також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки остання від виконання повноважень опікуна не звільнялась.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст. ст.367,368,369,375,379,381,382,383,384 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 12 травня 2025 року

Головуючий                                                                                         О.Ю. Тичкова

Судді                                                                                                        О.В. Маміна 

                                                                                                               Н.П. Пилипчук