ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №585/5003/23 
Номер провадження 22-ц/816/499/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

у присутності :
представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Менька Дмитра Дмитровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Меньком Дмитром Дмитровичем,
на  рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2024 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухвалене в м. Ромни Сумської області, 
в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК») звернулося до суду за допомогою засобів поштового зв`язку з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що 18 листопада 2019 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 31 жовтня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 141 604 грн 10 коп., яка складається із: 89 824 грн 78 коп. - заборгованості за кредитом; 51 779 грн 32 коп. - заборгованості за процентами, яку позивач і просив стягнути на свою користь. 
Роменський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням від 30 квітня 2024 року позов АТ «А-БАНК» задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року у розмірі 141 604,10 грн та судовий збір в розмірі 2684 грн. 
Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 30 травня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Менька Д.Д. про перегляд заочного рішення у вказаній справі задовольнив.
Заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2024 року за позовом АТ «А-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасував.
Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 01 липня 2024 року позов задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року у розмірі 141 604,10 грн та судовий збір в розмірі 2684 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «А-БАНК» у задоволенні позову; вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що, судом не було враховано, що в анкеті-заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, у той час як банк просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; що позивач посилався на Тарифи А-Банку та Умови та правила надання банківських послуг в Акцент-Банку як невід`ємні частини спірного договору, у той час як матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи А-Банк та Умови та правила надання банківських послуг в Ацент-Банку розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву. Відтак, висновки суду, що доводи сторони відповідачки щодо непогодження сторонами розміру процентів спростовуються матеріалами справи, - є помилковими.
Стосовно паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 його підписувала шляхом підтвердження дзвінком з номеру телефону НОМЕР_1 . Більш того, чинне законодавство не передбачає такої форми простого електронного підпису як дзвінок з номеру телефону, а тому посилання позивача на підписання відповідачкою паспорту споживчого кредиту не повинно прийматись судом як доказ укладення кредитного договору з відповідачкою на визначених позивачем умовах. Крім того, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору та не замінює собою відповідні умови договору кредиту.
Також вказує на те, що зі змісту виписки про рух коштів та розрахунку банку вбачається, що з часу збільшення кредитного ліміту з 20 червня 2023 року з 20 000 грн до 89 900 грн будь-які операції з кредитними коштами відповідачкою не здійснювалися, кредитні кошти поза межами кредитного ліміту, встановленого до 20 червня 20203 року в розмірі 20 000 грн не використовувались, а тому нарахування банком заборгованості за тілом кредиту в розмірі 89 824,78 грн, на думку заявника апеляційної скарги, здійснено без відповідних правових підстав.
Відповідачка заперечує факт отримання кредиту у заявленому до стягнення розмірі, заперечує правильність здійснених нарахувань заборгованості за тілом кредиту та процентами, розмір яких не був узгоджений сторонами у визначеній чинним законодавством формі.
Крім того, зазначає, що зі змісту виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою за період користування кредитними коштами, починаючи з 18 листопада 2019 року повернуто банку 142 373,78 грн, тобто сума повернутих коштів на 52 549 грн перевищує нараховану позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 89 824,78 грн, тобто реальна заборгованість за тілом кредиту у відповідачки відсутня.
Від АТ «А-Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін. Стосовно права банку нараховувати проценти зазначає, що відповідачкою за допомогою електронного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо. На підтвердження правильності наданого розрахунку заборгованості в матеріалах справи наявна банківська виписка, яка є первинним банківським документом.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», розмір процентної ставки вказана заява не містить (а.с. 14). 
Банк додав до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», на якому міститься відмітка, що його підписано відповідачкою простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 18.11.2019 з номера телефону НОМЕР_1 (а.с. 15), а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена», які не підписані відповідачкою (а.с. 58-66).
Відповідно до довідки банку ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано картку № НОМЕР_3 , строком дії до серпня місяця 2026 року (а.с. 56).
Крім того, банком надано довідку за лімітами за період з 18 листопада 2019 року по 31 жовтня 2023 року (а.с. 57) та виписку по картці (а.с. 16-55). 
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 18 листопада 2019 року станом на 31 жовтня 2023 року становить 141 604 грн 10 коп., яка складається із: 89 824 грн 78 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 51 779 грн 32 коп. - заборгованості за процентами (а.с. 7-13).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено всі істотні умови договору, в тому числі розмір процентної ставки, а тому, оскільки відповідачка не здійснила повернення коштів у строк визначений у договорі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо непогодження сторонами розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, слід зазначити наступне.
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18 листопада 2019 року, яка підписана відповідачкою, процентна ставка не зазначена. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальницею, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Отже, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки та не визнаються останньою, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 листопада 2019 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, зокрема, у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. 
Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Стосовно посилання банку на те, що позичальниця була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, який містив розмір процентної ставки, колегія суддів зауважує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).
Відповідно вимоги банку про стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 51 779 грн 32 коп. задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.
Стосовно доводів відповідачки щодо її незгоди з нарахованою позивачем заборгованістю за тілом кредиту в розмірі 89 824,78 грн, слід зазначити наступне. 
Відповідачка стверджує, що кредитні кошти в заявленому розмірі вона не отримувала, однак вказане твердження спростовується матеріалами справи, зокрема банківською випискою, яка за своєю суттю є первинним банківським документом, з якої вбачаються витрати відповідачкою кредитних коштів, в тому числі щомісячні погашення останньою численних кредитів «Розстрочка миттєва».
ОСОБА_1 стверджує, що має місце переплата кредитних коштів, оскільки в банківській виписці зазначено про внесення нею на погашення заборгованості 142 373,78 грн. Однак, у вказаній банківській виписці також зазначено, що її витрати склали 281 166,52 грн, що спростовує твердження щодо наявної переплати.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, колегія суддів вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 89 824,78 грн.
За встановлених обставин справи рішення суду на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру заборгованості за кредитним договором та слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року в розмірі 89 824,78 грн.
На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат та пропорційно до задоволеної частини позовних вимог необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 1702,56 грн судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Крім того, пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги слід стягнути з позивача на користь відповідачки 1177,73 грн судових витрат по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи.
Керуючись ст. ст. 367; 374; 376, 381-382 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Меньком Дмитром Дмитровичем, задовольнити частково. 
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року в розмірі 89 824 гривні 78 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1702 гривні 56 копійок.
Стягнути з Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 1177 гривень 73 копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене 6 червня 2025 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова