ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 травня 2025 року 	 	справа № 160/4782/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №160/4782/25 (суддя Сліпець Н.Є.) за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірними дій та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
13.02.2025 року Державне підприємство “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” (далі – позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – відповідач), в якому просило:
- визнати неправомірною дію головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) УС В.О. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 10.02.2025 року ВП № 75329334 у зведеному виконавчому провадженні № 74776374;
- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.02.2025 року ВП № 75329334, винесену у зведеному виконавчому провадженні № 74776374 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус Вітою Олегівною.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на положення п.1-4 розділу XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження”, відповідно до яких наявна заборона на накладення арешту на кошти та/або майно позивача, а тому відповідач допустив протиправність в своїх діях, що полягають у винесенні спірної постанови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено. 
Представником позивача на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції невірно розтлумачено норми п.1-4 розділу XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження”, не надано правової оцінки всім обставинам справи. 
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані» від 14 січня 2025 року № 4217-ІХ розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 14 такого змісту: «Установити, що до 1 січня 2026 року:- зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, іншихвиплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);- підлягають зняттю накладені арешти на кошти та/або майно ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».
Тобто, абзацом 3 пункту 14 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» зупинено до 01 січня 2026 року вчинення однієї виконавчої дії, а саме накладення арешту на кошти та/або майно ДП «СхідГЗК», по всіх виконавчих провадженнях без виключення.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заборона, встановлена п.1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», на виплату заробітної плати не розповсюджується.
За позицією позивача, до 01 січня 2026 року заборонено накладати арешт на кошти т/або майно ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» по всіх виконавчих проваджень, в тому числі і у виконавчих провадження по рішеннях про виплату заробітної плати, відшкодування моральної шкоди. Дії державного виконавця порушують права боржника, оскільки до нього застосовується примусове стягнення з порушенням визначеної законом правової процедури, та як наслідок на боржника накладаються обмеження та додаткові стягнення без належної правової підстави.
Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.
В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на задоволенні вимог скарги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Заслухавши представників позивача, перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що з 01.08.2024 року на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №755679155, в яке увійшло і виконавче провадження №75329334 з примусового виконання виконавчого листа                            № 405/6388/16-ц, виданого 23.09.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з  ДП “Східний Гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2016 року по 23.09.2021 року в розмірі 384   233 грн. 85коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3  000 грн.
Постановою головного державного виконавця Ус В.О. від 10.10.2024 року з посиланням на Закон України “Про внесення зміни до розділу XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” від 07.02.2024 № 3577-ІX  знято арешт з усіх рахунків  ДП “Східний Гірничо-збагачувальний комбінат”.
10.02.2025 року головним державним виконавцем Ус В.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні, до складу якого входить також і виконавче провадження №75329334. Цією постановою у межах суми звернення стягнення 4051306,26 грн. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ДП “Східний Гірничо-збагачувальний комбінат”.
Позивач, вважаючи таку постанову незаконною, а дії державного виконавця з винесення такої постанови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Заборона, встановлена п.1-4 розділу ХІІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження”, не розповсюджується на дії та рішення державного виконавця з виконання виконавчих документів направлених на захист порушених прав стягувачів у сфері трудових відносин. Суд прийшов до висновку, що спірна постанова прийнята з дотриманням вимог діючого законодавства і підстави для її скасування відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження здійснюється з дотриманням, в тому числі засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями та забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до положень ст. 56 Закону України “Про виконавче провадження” арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані” від 07.02.2024 року № 3577-ІХ розділ ХІІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” доповнено пунктом                1-4 такого змісту: установити, що до 1 січня 2025 року: зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);
підлягають зняттю накладені арешти на кошти та/або майно ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”.
На виконання вимог вказаної норми державним виконавцем в рамках виконання зведеного виконавчого провадження 10 жовтня 2024 року було знято арешт з коштів боржника – ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” ( а.с. 12).
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані” № 4217-IX від 14.01.2025 року, який набув чинності 01.02.2025 року п. 1-4 розділу ХІІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” викладено в наступній редакції: Установити, що до 1 січня 2026 року:
зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є Державне підприємство “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);
підлягають зняттю накладені арешти на кошти та/або майно Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”.
В постанові про накладення арешту від 10.02.2025 року ВП №75329334 (а.с. 14-19) головний державний виконавець Ус В.О. зазначила, що накладений арешт на кошти боржника, в тому числі при примусовому виконанні виконавчого листа № 405/6388/16-ц від 23.09.2021 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення  з ДП “Схід ГЗК” на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2016 року по 23.09.2021 року в розмірі 384 233 грн. 85 коп., який обраховано без утримання податків та інших обов`язкових платежів та стягнення  моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.
Із спірної постанови вбачається, що така виконавча дія вчинена на виконання виконавчих листів у виконавчих провадженнях, об`єднаних у зведене виконавче провадження, до якого увійшли листи, видані судами на виконання рішень у цивільних справах про: стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за вимушений прогул при поновленні на роботі, стягнення моральної шкоди у трудових спорах, пов`язаних із звільненням та несвоєчасним розрахунком з працівниками, моральної шкоди, пов`язаної із ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, внаслідок отримання професійного захворювання, стягнення компенсації за невикористану відпустку.
Арешт накладено у межах суми стягнення, яка становить 4 051306,26грн., тобто не на всю загальну суму, що підлягає стягненню за вказаними у постанові виконавчими документами, та яка складає 5081735,26 грн..       
Колегія суддів звертає увагу, що всі виконавчі документи, що увійшли у зведене виконавче провадження, в якому винесено спірну постанову, направлені на виконання рішень судів у справах за трудовими спорами громадян, які працювали у позивача, який є боржником у виконавчому провадженні, і стосуються стягнень заробітної плати, компенсаторних виплат у трудових спорах, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Тобто, підпадають під виключення, на які не розповсюджується заборона до 01 січня 2026 року вчиняти виконавчі дії та заходи примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти), передбачена Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані” № 4217-IX від 14.01.2025 року, який набув чинності 01.02.2025 року, та яким внесено зміни до п. 1-4 розділу ХІІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження”.
Таким чином, державний виконавець при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні №75679155, до якого увійшло виконавче провадження №75329334, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а спірна постанова прийнята ним з урахуванням положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані” № 4217-IX.
Є помилковою позиція позивача, що абзацом 3 пункту 14 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» зупинено до 01 січня 2026 року вчинення такої виконавчої дії як накладення арешту на кошти та/або майно ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» у всіх виконавчих провадженнях без виключення.
Зміст норми : «Підлягають зняттю накладені арешти на кошти та/або майно ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» слід тлумачити як те, що вже накладені в рамках виконавчих проваджень до прийняття цього Закону арешти на кошти мають бути зняті. В той же час, спірна постанова прийнята державним виконавцем з урахуванням того, що цим Законом, починаючи з 01.02.2025 року, передбачені виключення із заборони на вчинення виконавчих дій (в тому числі і накладення арешту на кошти та майно боржника) і такі виключення стосуються виконання виконавчих документів та рішень судів у справах по трудових спорах. 
Таким чином є вірними висновки суду першої інстанції, що підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315,  ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №160/4782/25  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров