ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р.	Справа № 554/13071/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 11.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Материнко М.О., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 11.02.25 року по справі № 554/13071/24
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Департаменту патрульної поліції ,           Управління патрульної поліції в Полтавській області                   
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просила суд:
- скасувати постанову серії ЕНА №2613181 від 15.07.2024, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 15.07.2024 поліцейським 2-го взводу 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержантом поліції Фастівець Н.Є. винесено постанову серії ЕНА № 2613181, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 15.07.2024 о 20:58 год. в м. Полтава по вул. Решетилівська,17 керуючи автомобілем КІА Sportage, не виконала вимоги дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" та здійснила поворот ліворуч, чим порушила п. 8.4 г ПДР України. Позивач постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено без дослідження відповідних доказів, порушено процедуру розгляду справи та проігноровано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що наданий  відповідачем відеозапис не підтверджує, ані номерний знак, ані марку автомобіля, при цьому зафіксовано лише момент зупинки КІА Sportage, а не момент вчиненого правопорушення.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, представником відповідачів ДПП та УПП в Полтавській області зазначено, що відеозапис правопорушення є належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки отриманий з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування та дає змогу дійти висновку про наявнісь обставин, які входять  до предмета доказування. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обгрунтованою та не підлягає скасуванню, а також просив розглядати справу без їх участі. 
Позивач до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання  повідомлений своєчасно та належним чином.
Враховуючи особиливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.
Матеріалами справи підтверджено, що  15 липня 2024 року о 21 год. 08 хв. поліцейським 2 взводу, 2-ї роти, батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержантом поліції Фастівець Н.Є. ухвалено постанову про те, що ОСОБА_1 15.07.2024 о 20.58 годині у м. Полтаві по вул. Решетилівська, 17, керувала транспортним засобом та не виконала вимоги знаку 4.1 "Рух прямо", та здійснила поворот ліворуч, чим порушила п. 8.4. г ПДР України порушення вимог наказових знаків.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано факт порушення правил дорожнього руху.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2613181 від 15.07.2024 встановлено, що водій ОСОБА_1 15.07.2024 о 20:58 год. в м. Полтава, вул. Решитилівська, 17 керуючи транспортним засобом, не виконала вимогу дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" та здійснила поворот ліворуч, чим порушила п. 8.4.г. ПДР.
Так, дорожній знак 4.1 ПДР - "Рух прямо" - належить до групи наказових знаків і зобов`язує водія рухатись лише в зазначеному напрямку. 
Відповідно до п. 8.4.г Правил дорожнього руху, інформаційно-вказівні дорожні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
На підтвердження вчинення позивачем порушення ПДР, відповідачем надано, зокрема, матеріали відеофіксації, відповідно до яких встановлено, що позивач здійснила поворот ліворуч, чим порушила вимогу наказових знаків.
При цьому, колегія суддів враховує, ту обставину, що наданим відео підтверджено, що автомобіль патрульної поліції здійснював рух у зустрічному напрямку та на якому чітко зафіксовано автомобіль КІА Sportage, номерний знак НОМЕР_1 , який стоїть на перехресті з увімкненим показчиком лівого повороту, проте на відео не зафіксовано знак 4.1 "Рух прямо",оскільки видно лише його зворотній бік.
Однак на підтвердження вказаного, відповідачем надано докази розміщення вказаного знаку над проїжджою частиною вулиці Решетилівська до перехрестя з вул.Героїв-пожежників, а саме лист Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.09.2024, в якому зазначено, що листом №494/41/26/03-2020 від 15.01.2020 Управлінням патрульної поліції в Полтавській області погоджено Схему організації дорожнього руху на перехресті Решетилівська та вул. Героїв-пожежників з встановлення дорожнів знаків 5.16 та 4.1. Зазначено, що дорожні знаки встановлені згідно схеми організації дорожнього руху, інформації щодо відсутності вищевказаних знаків за період 2020-2024 не надходило, також до вказаного листа додано зазначену схему їх розташування.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 72 КАС України, ці дані встановлюються такими засобами, окрім іншого письмовими, речовими і електронними доказами.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не оскаржує сам факт вчинення адміністративного правопорушення, а всі її вимоги зводяться саме до дотримання процедури його розгляду та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Посилання позивача на те, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності порушено її права, передбачені ст. 268 КУпП, зокрема на захист та проігноровано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи спростовується відеозаписом з боді камери поліцейського, яке додано до постанови серії ЕНА №2613181.
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Колегія суддів наголошує, водій зобов`язаний безумовно виконувати вимоги правил дорожнього руху та вимоги дорожніх знаків, у тому числі п. 4.1, оскільки недотримання таких вимог створює потенційну загрозу для інших учасників руху.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та зазначає, що дотримання правил дорожнього руху є не лише юридичним, а й свідомим обов`язком кожного водія, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування постанови від 15.07.2024 серія ЕНА № 2613181 та закриття провадження по справі.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 11.02.2025 по справі № 554/13071/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  02.04.2025 року