Справа № 453/2118/24                        Головуючий у 1 інстанції: Микитин В. Я. 
Провадження № 33/811/532/25                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.03.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 15.12.2024 року о 11:01 год. по автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп» 9665 км), що на ділянці у с.Козьова Стрийського району Львівської області керував належним ТзОВ «ТП АВТО» транспортним засобом марки VOLVO моделі FH42TB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за його згодою, із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, проводився на місці зупинки керованого ним транспортного засобу з використовуванням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0217, та стверджується результатом тестування на алкоголь від 15.12.2024 року за № 1280 (проба позитивна – 0,24 проміле).
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому чітко не зазначає, у чому ж полягає незаконність оскаржуваної постанови місцевого суду.
Також апелянт в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому зазначає, що він не був повідомлений про час і місце розгляду справ, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.
Розглянувши матеріали справи № 453/2118/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції.
Щодо розгляду по суті апеляційних вимог, то слід вказати наступне.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №196883 від 15.12.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.3), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою технічного приладу Драгер, яким встановлено результат 0.24 проміле, та ОСОБА_1 не заперечив проти встановленого результату огляду (а.с.8), результатом технічного приладу Драгер, яким в організмі ОСОБА_1 виявлено алкоголь на рівні 0.24 проміле (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.12.2024 року (а.с.5), направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу від 15.12.2024 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.6).
Огляд водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Пантьо С.І., апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.