ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2025 р.                                                                    Справа №926/503/24
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                             Бойко С.М.,
суддів:                                                                                           Кравчук Н.М.,
                                                                                                    Матущак О.І.,
секретар судового засідання Гавриляк І.В.

   розглянув апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області б/н від 26.08.2024
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.07.2024 суддя: Гушилик С.М., м. Чернівці, повний текст рішення складено 26.07.2024
у справі №926/503/24
за первісним позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради,
до відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області,
про стягнення заборгованості в сумі 160 908,75 грн., 
та за зустрічним позовом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, 
до відповідача Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, 

про визнання недійсними договорів оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, які укладені між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області,

за участі:
від позивача: Іванович Л,Є.;
від відповідача: Гроссу Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про стягнення заборгованості в сумі 160908,75 грн., з яких: 120072,55 грн. основного боргу та 40836,22 грн. пені.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено три договори оренди № 77 від 25.07.2022 року, № 104 від 16.09.2022 року та № 105 від 16.09.2022 року, за умовами якого позивач передав відповідачу, на підставі актів приймання-передачі у платне користування нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, проте, відповідач в порушення умов договорів орендну плату сплачував несвоєчасно та в неповному обсязі, так за період з вересня 2022 року по січень 2024 року утворилась заборгованість в сумі 120072,55 грн. За порушення умов договорів №№77, 104, 105 позивач нарахував відповідачу пеню за період з 01.08.2022 року по 31.01.2024 року в сумі 40836,22 грн., які і просить стягнути у судовому порядку.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.09.2024 позовні вимоги за первісним позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області      про    стягнення заборгованості в сумі задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради орендну плату в сумі 120072,55 грн., пеню в сумі 25793,24 грн. та судовий збір в сумі 2744,88 грн.  В решті позовних вимог за первісним позовом відмовлено.
У позовних вимогах за зустрічним позовом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області  до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради про визнання недійсними договорів оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, які укладені між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, а саме: 1) договору оренди нерухомого майна №77 від 25.07.2022 року; 2) договору оренди нерухомого майна №104 від 16.09.2022 року; 3) договору оренди нерухомого майна №105 від 16.09.2022 року - відмовлено в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було порушено умови договорів оренди №77, №104, №105 в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендних платежів, а тому вимога про стягнення заборгованість по орендній платі за договором №77 в розмірі 2019,03 грн., за договором №104 в розмірі 80002,68 грн. та за договором №105 в розмірі 38050,85 грн. на загальну суму 120072,56 грн. є обґрунтованою. 
Суд також встановив, що наданий позивачем розрахунок пені на суму 40836,22 грн., з яких: за договором №77 - 800,21 грн., за договором №104 - 27131,68 грн. та за договором №105 - 12904,68 грн., є  арифметично неправильним. Обґрунтованою сумою пені є 25793,24 грн., зокрема по договору №77 за період з 01.08.2022 року по 31.01.2024 року в сумі 447,38 грн., по договору №104 за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року в сумі 17176,38 грн. та по договору №105 за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року в сумі 8169,48 грн., і саме вона підлягає стягненню, а решта вимог в сумі 15042,98 грн. нараховано помилково.

Щодо зустрічного позову, то суд дійшов висновку, на момент укладення між сторонами оспорюваних договорів оренди, діяла Методика про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади №584, з урахуванням того, що нерухоме майно, яке було передано орендарю на підставі договору №77, 104, 105 є комунальною власністю, положення вказаної Методики підлягають застосування до спірних правовідносин у даній справі.  
В преамбулі оспорюваних договорів оренди вказано, що вони укладені між сторонами, які керуються, зокрема: орендодавець – Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, Положенням про управління комунальної власності Чернівецької міської ради, розпорядженням Чернівецького міського голови №1326-к від 15.06.2021 року, Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ №483 від 03.06.2020 року, Положенням щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, Методикою про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади та постановою КМУ №634 від 27.05.2022 року, а орендар діє на підставі Положення про Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.  Судом встановлено, що договори підписані уповноваженими представниками юридичних осіб.
Твердження позивача про те, що управлінню комунальної власності слід розраховувати орендну плату, згідно з  ч.5 ст.105 Закону України “Про Національну поліцію”, та на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно №630 від 28.40.2021 року не знайшло свого підтвердження. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.
26.08.2024 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему “Електронний суд” надійшла апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.07.2024 у справі №926/503/24.
Апелянт зазначає:
-          суд не застосував до спірних правовідносин спеціальну норму права;
-          встановлена в спірних договорах орендна плата суперечить положенням чинного законодавства ;
-          судом не враховано невідповідність змісту спірних договорів інтересам держави.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом заперечив доводи апелянта. Зазначив, що встановлені обставини суду по справі відповідають наявним доказам та нормативним актам. Твердження апелянта не спростовують правильних висновків суду. 
В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. При цьому наводив доводи, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.  
Представник апелянта, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким задоволити зустрічні позовні вимоги, а в задоволенні первісного позову відмовити, при цьому представник апелянта наводив доводи аналогічні викладеним у апеляційній скарзі. 

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції
Рішенням сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №99 від 25.02.2021 року погоджено включити нерухоме майно, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді, до Переліку другого типу, а саме: нежитлові приміщення другого поверху будівлі літ.А, загальною площею 721,9 кв.м, що розташовані за адресою: м.Чернівці вул.Руська, 183, (балансоутримувач – виконавчий комітет міської ради) та передачу в оренду (без права передачі в суборенду), терміном на 1 (один) рік або до моменту затвердження Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади (т.1 а.с.34).
12.04.2021 року між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради (правонаступником якого є Управління комунальної власності Чернівецької міської ради) та Головним управління Національної поліції Чернівецької області укладено договір оренди №45, за яким орендарю передано у тимчасове використання під службові приміщення нерухоме майно, що належить територіальній громаді міста Чернівці, загальною площею 721,9 кв.м. за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, строком до 11.04.2022 року. Про що сторонами підписано акт приймання-передання об`єкта оренди від 12.04.2021 року (т.2 а.с. 8-13).
Рішенням  сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №256 від 31.05.2021 року погоджено включити до Переліку другого типу нерухомого майна, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді загальною площею 1473,2 кв.м (в тому числі: підвал – 406,5 кв.м, І поверх – 627,6 кв.м, ІІ поверх – 334,2 кв.м, ІІІ поверх – 104,9 кв.м та трансформаторна будка), що розташовані за адресою: м.Чернівці вул.Руська, 183, та погоджено передачу в оренду терміном на 1 рік або до моменту затвердження Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади із застосуванням ставки орендної плати  1 грн. на  рік (т.1 а.с. 35, т.2 а.с.14).
30.06.2021 року між тими ж сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна №76, строком до 29.06.2022 року, за яким орендарю під службове використання було передано приміщення загальною площею 1473,20 кв.м за адресою м.Чернівці, вул.Руська, 183, яке на праві власності належить територіальній громаді міста Чернівці, про що сторони підписали акт приймання-передання від 30.06.2021 року (т.2 а.с.30-35). 
В преамбулі договорів №45 та №76 вказано, що вони укладені на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ №483 від 03.06.2020 року та Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою КМУ №630 від 28.04.2021 року.
Рішенням сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №584 від 30.11.2021 року, затверджено Методику про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, примірний договір оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, а також - 22.02.2022 року Рішенням сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №692 затверджено Положення про управління комунальної власності Чернівецької міської ради (т.2 а.с.7, 15-29, 36-44).
Рішенням сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №722 від 19.05.2022 року до Переліку другого типу нерухомого майна включено нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 14,5 кв.м., що розташоване за адресою: м.Чернівці, вул.Чкалова, 30, та вирішено погодити передачу його в оренду Головному управлінню Національної поліції Чернівецької області строком на 5 років з орендною ставкою 192,28 грн, на січень 2022 року під розміщення органу виконавчої влади (т.1 а.с.8).
Рішенням сесії №721 від 19.05.2022 року Чернівецької міської ради VIII скликання, погоджено Головному управлінню Національної поліції в Чернівецькій області (продовження договору оренди нерухомого майна від 12.04.2021 року №45, розташованого за адресою вул.Руська, 183, терміном на 5 років (без права передачі в суборенду), шляхом укладення договору оренди в редакції, затвердженій згідно з рішенням міської ради VІІІ скликання №584 від 30.11.2021 року (т.1 а.с.36).
Управлінню комунальної власності Чернівецької міської ради від 27.06.2022 року №212 наказано укласти договір оренди з ГУНП в Чернівецькій області нерухомого майна загальною площею 14,50 кв.м за адресою: м.Чернівці, вул.Чкалова, 30 (т.1 а.с.9).
25.07.2022 року між Управлінням комунальної власності та Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області укладено договір оренди нерухомого майна №77 (далі – договір №77), за яким орендодавець передав орендарю нежитлове приміщення, що на праві власності належить Чернівецькій територіальній громаді, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №ЕКА952278 від 02.07.2015 року, загальною площею 14,5 кв.м за адресою: м.Чернівці, вул.Чкалова Валерія, 30, (яка перейменована на вул. Каденюка Леоніда,30), про що внесені зміни до договору на підставі наказу Управління комунальної власності №353 від 21.09.2023 року. За умовою п.1.2 договору вартість об`єкта оренди становить 189551,00 грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до звіту про оцінку майна (т.1 а.с.7, 10-16, 22).
16.09.2022 року між Управлінням комунальної власності та ГУНП в Чернівецькій області укладено договір оренди №104 (далі – договір №104), у відповідності до якого орендодавець на підставі рішень Чернівецької міської ради продовжує передачу орендарю нежитлового приміщення, яке є власністю Територіальної громади міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради, що підтверджується Свідоцтвом про право власності №376/10 від 17.09.2002 року, та знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, загальною площею 1473,20 кв.м, під службове приміщення, за використання якого орендар здійснює щомісячний розрахунок орендної плати в розмірі 11183,10 грн з ПДВ. Строк дії договору сторони погодили з 23.12.2021 року по 22.12.2026 року. За умовою п.1.2 договору вартість об`єкта оренди становить 10482878,80 грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до звіту про оцінку майна  (т.1 а.с.37, 38-48).
Між тими ж сторонами, 16.09.2022 року було укладено договір оренди нерухомого майна №105 (далі – договір №105), згідно якого, ГУНП в Чернівецькій області взяло в оренду нежитлове приміщення, яке є власністю Територіальної громади міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради, що підтверджено Свідоцтвом про право власності, за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, загальною площею 721,90 кв.м, під службове використання, за яке сплачує щомісячну орендну плату, яка з урахуванням ПДВ становить 5318,96 грн, зі строком дії до 22.12.2026 року. За умовою п.1.2 договору вартість об`єкта оренди становить 4985802,35 грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до звіту про оцінку майна  (т.1 а.с. 37, 56-63).
При дослідженні всіх договорів, встановлено, що всі їх пункти ідентичні, та є такими що відповідають додатку 1 до Положення №584 від 30.11.2021 року, а саме: примірному договору оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади (том 2 а.с.44-52).
У відповідності до п.2.1 договорів №№77, 104, 105, орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі, який міститься в матеріалах справи, при цьому слід відмітити, що акти передачі приміщення за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, не були складені, а приміщення не повернуті після закінчення строку договорів №45 від 12.04.2021 року та №76 від 30.06.2021 року, а тому сторони під час укладення договорів оренди 16.09.2022 року №104 та №105 не підписували акти приймання-передавання приміщення за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183.
За умовами пунктів 3.1 договорів №77, №104, №105 за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики.
Орендна плата за другий і кожен наступний місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця (п.3.2 договору №77 і п.3.2.2 договорів №104, №105).
Згідно п.3.3 договору №77, за користування об`єктом оренди, орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі чинного законодавства, та на дату укладення цього договору, місячний розмір згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить: 255,68 грн, договору №104 в сумі 11183,10 грн з урахуванням ПДВ та за договором №105, з урахуванням ПДВ становить 5318,96 грн.
Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін або на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, зміни цін і тарифів (ставки орендної плати), в інших випадках, передбачених чинним законодавством. У такому випадку укладається додаткова угода до договору оренди майна (п.3.3.4 договорів № 77, №104, № 105). 
Згідно з п.3.3.5 договорів №77, №104, №105 орендар щомісячно самостійно розраховує оренду плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. При цьому в платіжному документі вказується загальна сума та сума податку на додану вартість.
Відповідно до п.3.4.1 договорів №77, №104, №105, при платі орендних платежів орендарю встановлюється порядок черговості їх нарахування: а) в першу чергу-сума боргу з орендної плати; б) в другу чергу-нарахована пеня за несвоєчасну оплату; в) в третю чергу-поточна оплата.
За умовами п.3.7 договорів №77, №104, №105 визначено, що якщо цей договір укладено без проведення аукціону або продовжено без проведення аукціону, то розмір орендної плати підлягає перегляду на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики. Орендодавець зобов`язаний звернутись до орендаря із вимогою про перегляд орендної плати, якщо зміни до Методики мають наслідком збільшення розміру орендної плати за цим договором, впродовж 30 календарних днів з моменту набрання чинності відповідними змінами. Орендар може звернутися до Орендодавця з вимогою про перегляд орендної плати, якщо зміни до Методики мають наслідком зміну розміру орендної плати за цим договором, впродовж будь-якого строку після набрання чинності відповідними змінами. Новий розмір орендної плати починає застосовуватися з дати укладення сторонами додаткової угоди до цього договору щодо приведення розміру орендної плати у відповідність із змінами, внесеними до Методики. Відмова орендаря укласти додаткову угоду щодо збільшення орендної плати з метою приведення її у відповідність із змінами, внесеними до Методики, є підставою для дострокового припинення цього договору.
Згідно із п.3.8 договорів №77, №104, №105 орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується орендодавцем.
Починаючи з першого числа наступного місяця на загальну суму заборгованості з орендної плати (з наростаючим підсумком) нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, до моменту повного погашення суми заборгованості по орендній платі, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період за який сплачується пеня (п.3.9 договорів №77, №104, № 105). 
Розділом 11 договору №77, та розділом 10 договорів №104, №105 передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання зобов`язань та вирішення спорів за договором, згідно якого сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 
Рішенням сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №1345 від 27.07.2023 року, затверджено Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади (крім землі), Методику про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади та Положення про порядок здійснення ремонту, ремонтно-реставраційних робіт та невід`ємних поліпшень майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, пунктом 5.1, якого визнано таким, що втратило чинність пункти 1-3 рішення міської ради VІІІ скликання від 30.11.2021р. №584, щодо затвердження Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади та Методики про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади.
Наказами Чернівецької міської ради №353 від 21.09.2023 року, №№358, 359 від 25.09.2023 року наказано внести зміни до договорів оренди та застосувати ставку орендної плати відповідно до Методики про порядок розрахунку плати за оренду майна що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади (том 1 а.с. 22, 46, 66).
02.10.2023 року сторонами було укладено додаткові договори №1 до договорів №77, №104, №105 (том 1 а.с.23-31, 47-54, 67-75).
У відповідності до додаткових договорів №77, №104, №105, вони укладені, зокрема на підставі Положення про управління комунальної власності Чернівецької міської ради, Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020р. № 483, Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, Методики про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, та інших нормативних актів.
Пунктами 1.5 додаткових договорів від 02.10.2023 року № 1 до договорів № 77, №104, №105 передбачено, що їх укладено строком на п`ять років, а саме: №77 з 25.07.2022 року до 24.07.2027 року, №104 з 23.12.2021 року по 22.12.2026 року та №105 з 23.12.2021 року по 22.12.2026 року.
Відповідно до пунктів 3.3 додаткових договорів від 02.10.2023 року №1 до договорів №№77, 104, 105, за користування об`єктом оренди, орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі чинного законодавства, та на дату укладення цього договору, місячний розмір згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком №1/1 до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить: 24,89 грн. до договору №77, 1220,51 грн. до договору №104 та 580,40 грн. до договору №105.
Розмір орендної плати кожен наступний місяць оренди визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України. У разі користування майном впродовж неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) орендна плата за дні користування визначається згідно з Методикою на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дня користування (п.3.3.3 додаткових договорів від 02.10.2023 року №1 до договорів №77, №104, №105).
Всі інші пункти додаткових договорів від 02.10.2023 року № 1 до договорів № 77, №104, №105 не змінюють викладені пункти самих договорів № 77, № 104, №105. 
21.02.2023 року Управління надіслало  ГУНП в Чернівецькій області претензійний лист №14/06/376, з вимогою погасити заборгованість, яка утворилась через несвоєчасну та не повну оплату за договорами оренди №№77, 104, 105.
29.08.2023 року орендодавець повторно направив претензію №14/01-11/1520 до орендаря з  вимогою погасити заборгованість за договорами оренди.
15.11.2023 року орендар погасив частину заборгованості, що підтверджено платіжними інструкціями №5022, № 5021, № 5023, зокрема: згідно платіжної інструкції № 5021 ним погашено оренду плату в сумі 74,67 грн. по договору №77, за № 5022 - погашено 3661,53 грн.,  по договору №104 та платіжною інструкцією №5023 погашено 1741,20 грн по договору №105 (т.3 а.с.173, 176, 179). 
Головне управління Національної поліції листами №3279/123/01/11-2022 від 22.08.2022 року, №1315/01/25-2022 від 22.09.2022 року, №1432/123/05/25-2023 від 15.09.2023 року, просило викласти договори №77, 104, 105 у новій редакції у відповідності до Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої Постановою КМУ №630 від 28.04.2021 року (далі – Методика №630) (т.1 а.с.79, 81, 91).
В свою чергу, Управління комунальної власності ЧМР листами №01/02-29/3264 від 21.09.2022 року, №01/0229/3418 від 07.10.2022 року, №01/0229/3640 від 08.11.2022 року надавали відповіді на листи ГУНП про розгляд питання щодо зміни орендної плати, посилаючись на те, що Методика №630 застосовується лише для державного майна (т.1 а.с.80, 82, 83).
Листом Чернівецької міської ради №01/0229/296 від 06.02.2023 року, орендаря повідомлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Чернівецька міська рада рішенням №945 від 24.11.2022 року “Про звільнення від сплати орендної плати та надання орендних знижок за договорами оренди майна комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади у зв`язку із запровадженням воєнного стану”, йому надано орендну знижку в розмірі 50% від встановленої договорами оренди щомісячної орендної плати з 01.10.2022 року до скасування дії воєнного стану (т.1 а.с.84).
У зв`язку з порушенням умов договорів оренди протягом періоду з вересня 2022 року по січень 2024 року, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося до ГУНП в Чернівецькій області з позовною вимогою про стягнення заборгованості на загальну суму 120072,55 грн та пені в сумі 40836,22 грн, з яких: по договору №77 борг в сумі 2019,03 грн та пеня в сумі 800,21 грн,  по договору №104 борг в сумі 8000,68 грн та пеня в сумі 27131,68 грн та по договору №105 борг в сумі 38050,84 грн та пеня в сумі 12904,31 грн.
В свою чергу, Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області не визнає первісних позовних вимог, а тому звернулося з позовом про визнання недійсними договорів оренди.
Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
У справі, що розглядається, на спірні правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які регулюють орендні правовідносини.
Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
З положень статті 509 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статті 173 Господарського Кодексу України (далі - ГК України) вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Нормами ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” №157-IX від 03.10.2019 року (далі – Закон), орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.
Судом встановлено, що між сторонами укладено три договори оренди нежитлових приміщень, які на праві власності належать територіальній громаді міста Чернівці на праві комунальної власності, та які передані орендарю в користування за плату та на строк визначений в договорах.
Дослідивши зміст укладених між сторонами договорів, з огляду на їх мету та предмет, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що укладені договори за своєю правовою природою є договорами оренди, а відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Частиною 3 цієї ж статті унормовано, що особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України “Про оренду державного та комунального майна”.
Статтею 17 Закону визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.
Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1).
У відповідності до вимог ч.2-4 ст.17 Закону орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики    розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Статтею 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що до відання виконавчих органів міських рад відносяться власні (самоврядні) повноваження в сфері вирішення питань щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ст.60 вищезазначеного Закону  територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Пунктом 5 статті 60 Закону зазначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Орендодавцями комунального майна, згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 287 Господарського кодексу України, статтею 4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” є представницький орган місцевого самоврядування або визначені ним органи такого представницького органу.
Отже, судами встановлено, що орендна плата визначена органом місцевого самоврядування на підставі вищенаведених нормативних актів.
В силу положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Управління комунальної власності, відповідно до пункту 1.9 Положення про управління комунальної власності, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VІІІ скликання №692 від 22.02.2022 року (далі – Положення) є єдиним орендодавцем комунального майна, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді, відповідно до повноважень, наданих Чернівецькою міською радою.
Як встановлено судами, Управління комунальної власності передало Головному управлінню Національної поліції у користування три приміщення по договорам №№77, 104, 105, за які останній зобов`язувався вносити оренду плату, проте, орендар своєчасно та в повному обсязі не сплачував орендну плату, так згідно розрахунку зробленого первісним позивачем заборгованість відповідача по орендним платежам становить: за договором №77 в період з серпня 2022 року по січень 2024 року - 2019,03 грн., за договором №104 в період з вересня 2022 року по січень 2024 року - 80002,68 грн. та за договором №105 в період з вересня 2022 року по січень 2024 року - 38050,85 грн., при цьому, орендодавцем у своєму розрахунку враховано, що орендар 15.11.2023 року здійснив часткові проплати за договорами на загальну суму 5477,40 грн. (74,67 грн. за договором №77, 3661,53 грн за договором №104 та 1741,20 грн за договором №105), за вищевказані періоди, отже сума боргу за оренду плату становить 120072,55 грн.
Відповідачем за первісним позовом розмір заборгованості по орендним платежам за договорами №77, 104, 105 в сумі 120072,55 грн. не спростована, так само, як і відсутні дані про погашення відповідачем наявної заборгованості.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем було порушено умови договорів оренди №77, №104, №105 в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендних платежів, а тому вимога про стягнення заборгованість по орендній платі за договором №77 в розмірі 2019,03 грн., за договором №104 в розмірі 80002,68 грн. та за договором №105 в розмірі 38050,85 грн. на загальну суму 120072,56 грн є обґрунтованою.
Щодо нарахування пені в сумі 40836,22 грн. за несвоєчасне внесення орендної плати за договорами, суд зазначає наступне. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.2, 3 ст.549 ЦК України).
Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
Частиною 6 статті 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Пунктом 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.
Як встановлено судами, п.3.9 договорів №77, №104, №105, передбачено, що починаючи з першого числа наступного місяця на загальну суму заборгованості з орендної плати (з наростаючим підсумком) нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, до моменту повного погашення суми заборгованості по орендній платі, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період за який сплачується пеня. 
При цьому, розділом 11 договору №77, та розділом 10 договорів №104, №105 сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання зобов`язань згідно з чинним законодавством. 
Первісний позивач просив стягнути пеню, яка нарахована, на орендну плату з корегуванням її розміру на індекс інфляції додаючи пеню, та здійснюючи подальше нарахування на таку суму, та без врахування вимог ст.232 ГК України, однак за результатами проведеного судом перерахунку за договорами, обґрунтованою сумою пені є 25793,24 грн, з чим позивач за первісним позовом погодився. Перевіривши дані розрахунки, колегія суддів дійшла висновку, що вони є правильними. 
Суд першої інстанції дійшов правильних висновків в частині первісного позову. Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо поширення пільги щодо сплати орендної плати за комунальне майно не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому відхиляються апеляційним судом як безпідставні. 
Щодо зустрічного позову.
Вирішуючи питання щодо визнання недійсними договорів оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, які укладені між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, а саме: 1) договору оренди нерухомого майна №77 від 25.07.2022 року; 2) договору оренди нерухомого майна №104 від 16.09.2022 року; 3) договору оренди нерухомого майна №105 від 16.09.2022 року, колегія суддів вказує наступне.
Як вже було зазначено при дослідження первісного позову, сторонами було укладено договори оренди нерухомого майна, яке є комунальною власністю територіальної громади м.Чернівці, зокрема: №77 від 25.07.2022 року, №104 від 16.09.2022 року та №105 від 16.09.2022 року, даний факт сторонами не оспорюється, приміщення були отримані за актом приймання передачі від 22.07.2022 року за адресою: м.Чернівці, вул.Чкалова, 30 (перейменована на Кадеюка, 30), загальною площею 14,5 кв.м., за актом від 12.04.2021 року за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, загальною площею 721,9 кв.м. та за актом від 30.06.2021 року за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 183, загальною площею 1473,20 кв.м.
Як вказує зустрічний позивач, він неодноразово звертався до Чернівецької міської ради з метою перегляду орендної плати, враховуючи Методику розрахунку орендної плати за державне майно, затверджену постановою Кабінету Міністрів України №630 від 28.04.2021 року та ч.5 ст.105 Закону України “Про Національну поліцію”, посилаючись на те, що договори суперечать інтересам держави з огляду на їх оплатність, а відтак просить визнати їх недійсними. 
У відповідності до вимог ч.1 та ч.4 ст.11 ЦК України, встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст.179 ГК України).
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою    статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Приписи ст.203 цього ж кодексу встановлюють, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.
При цьому, слід зазначити, що вирішуючи спір про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України.
Частинами 1-2 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті    2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Як вже було зазначено вище, 03.10.2019 року прийнятий Закон України “Про оренду державного та комунального майна”, згідно якого, орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ч.1 ст.3 Закону, об`єктами оренди в тому числі є майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем.
Передача майна державної та комунальної власності регулюється Порядком передачі в оренду державного та комунального майна №483 від 03.06.2020 року.
У відповідності до ч.2 ст.9 вищевказаного Закону, забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку. 
Право на отримання в оренду державного та комунального майна без проведення аукціону мають органи державної влади та органи місцевого самоврядування, інші установи і організації, діяльність яких фінансується за рахунок державного або місцевих бюджетів (п.1 ч.1 ст.15 Закону).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.16 Закону договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується представницькими органами місцевого самоврядування - щодо майна комунальної власності. 
При дослідженні первісного позову, суд зазначав, що ст.17 Закону визначає яким чином встановлюється і сплачується орендна плата та на підставі якого документа, зокрема як зазначено у ст.17 Закону, орендна плата визначається у відповідності до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна.
Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.
Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Судами встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради №584 від 30.11.2021 року затверджено Методику про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, яка була чинна на момент укладення оспорюваних договорів і саме нею орендодавець керувався при їх укладенні. 
Таким чином, на момент укладення між сторонами оспорюваних договорів оренди, діяла Методика про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади №584, з урахуванням того, що нерухоме майно, яке було передано орендарю на підставі договору №77, 104, 105 є комунальною власністю, положення вказаної Методики підлягають застосування до спірних правовідносин у даній справі.  
Окрім того, в преамбулі оспорюваних договорів оренди вказано, що вони укладені між сторонами, які керуються, зокрема: орендодавець – Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, Положенням про управління комунальної власності Чернівецької міської ради, розпорядженням Чернівецького міського голови №1326-к від 15.06.2021 року, Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ №483 від 03.06.2020 року, Положенням щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, Методикою про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади та постановою КМУ №634 від 27.05.2022 року, а орендар діє на підставі Положення про Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Договори підписані уповноваженими представниками юридичних осіб.
У апеляційній скарзі позивач за зустрічним позовом  посилається на те, що управлінню комунальної власності слід розраховувати орендну плату згідно з  ч.5 ст.105 Закону України “Про Національну поліцію” та на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування державним майном №630 від 28.40.2021 року.
Проте, таке твердження апелянта  грунтується на неправильному розумінні норм права та спростовується наступним. 
У відповідності до ст.4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендодавцями комунального майна є представницький орган місцевого самоврядування або визначені ним органи такого представницького органу.
Як вже було зазначено вище, Управління комунальної власності ЧМР, відповідно до п.1.9 Положення про управління комунальної власності, затвердженого Рішенням Чернівецької міської ради №692 від 22.02.2022 року є єдиним орендодавцем комунального майна, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді, Методика про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, яка у відповідності до Закону України “Про оренду державного та комунального майна” затверджена органом місцевого самоврядування рішенням за №584 від 22.02.2022 року. 
Отже, Управління комунальної власності передаючи в оренду комунальне майно діяло в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, в свою чергу орендар укладаючи оспорюванні договори та підписуючи акт приймання-передачі приміщень усвідомлював свої дії, правочини вчинялись у відповідності до вимог ст.203 ЦК України, правочини відповідають вимогам ст.202 ЦК України та не суперечать іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Таким чином, застосовувати до спірних правовідносин між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та Головним управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради в частині розпорядження орендодавцем майном, яке є комунальною власністю ст.105 Закону України “Про Національну поліцію”, якою визначено, що виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад надають безоплатно органам і підрозділам поліції службові приміщення, та п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно №630 від 28.04.2021 року, відповідно до якого, річна орендна плата за оренду нерухомого майна у розмірі 1 гривні встановлюється зокрема органам державної влади, іншим бюджетним організаціям, закладам, установам, які повністю фінансуються з державного бюджету, суперечило б Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та порушувало б інтереси орендодавця, який має право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення господарського cуду Чернівецької області від 24.07.2024  прийнято з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Судові витрати.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
                                          
                                           УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області б/н від 26.08.2024 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.07.2024 у справі №926/503/24 – залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.04.2025

Головуючий суддя                                                                      Бойко С. М.

Судді                                                                                          Кравчук Н.М.

                                                                                                    Матущак О.І.