ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/13/25 Справа № 199/1907/19 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,
суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,
за участі секретаря судового засідання – Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Монсіті»,
треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна,
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана заява  ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Якименко Л.Г.,–
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У березні 2019року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті» (далі – ТОВ «Монсіті») в якому виклав вимоги про:
скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 17 грудня 2018року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке складають будівлі та споруди, приналежні до цього майна, а саме: виробнича будівля літ. Д-1 (поз. 3-8), загальною площею 746,6кв.м, платформи літ д, платформи літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитова літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497кв.м, навіс літ. Ц, вбиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ. Щ, навіс літ. Ю, опалювальна літ. Я, споруди № 11-17, що знаходяться по АДРЕСА_1 та розташовані на земельних ділянках площею 0,0936га та площею 0,1467га-Спірне майно за ТОВ «Монсіті»;
визнання недійсними електронних торгів від 28 січня 2019року з реалізації Спірного майна, переможцем яких став ОСОБА_2 ;
визнання недійсним Свідоцтва про придбання нерухомого Спірного майна з прилюдних торгів, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. 13 лютого 2019року;
скасування державної реєстрації права власності на Спірне майно за ОСОБА_2 ;
витребування Спірного майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ;
та визнання за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , що розташовані на земельних ділянках площею 0,0936га та площею 0,1467га;
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником нерухомого Спірного майна на підставі Договору дарування нерухомого майна від 15 листопада 2018року.
Та позивачу стало відомо, що належне йому Спірне майно без його відома і згоди було передано до статутного капіталу ТОВ «Монсіті», на підставі Акту приймання-передачі майна від 14 грудня 2018року, який він не підписував; та 17 грудня 2018року за ТОВ «Монсіті» було зареєстровано право власності на спірне майно.
Заявник пояснював, що 28 січня 2019року в межах виконавчого провадження №57979941 з виконання виконавчого напису, виданого 26 грудня 2018року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кононенко С. А., про стягнення з ТОВ «Монсіті» на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1 395 000,00грн – на електронних торгах належне позивачу Спірне майно реалізовано переможцю ОСОБА_2 11 лютого 2019року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. склала Акт про проведення електронних торгів. Та 13 лютого 2019року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видала ОСОБА_2 Свідоцтво про належність йому на праві власності Спірного майна.
Позивач стверджував, що Спірне майно вибуло з володіння власника всупереч волі позивача, з використанням підроблених документів, та було здійснено незаконне відчуження належного йому майна, шляхом штучного створенням боргових зобов`язань з використанням ТОВ «Монсіті», яке не було законним власником спірного майна.
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2022року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2022року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Спірне майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101; скасовано запис № 29471279 від 17 грудня 2018року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Монсіті» на будівлі та споруди, що складали Спірне майно; скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 4550585 від 13 лютого 2019року 14:15:27, номер запису про право власності 30273111, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., на будівлі та споруди, що складали Спірне майно; визнано недійсними електронні торги, проведені 28 січня 2019року за лотом № 324583 з реалізації будівель та споруд, що складали Спірне майно; визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майка з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., від13 лютого 2019року за реєстровим № 79; та визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер – 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер – 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6кв.м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0кв.м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ. Ю, опалювальна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Судові рішення обґрунтовувались відповіддю приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. в якій йшлося про те, що нею не посвідчувалось рішення єдиного учасника ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018року та Акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018року. Та суди виснували, що такі обставини свідчили про вибуття спірного майна із власності позивача поза його волею, а тому подальші дії щодо реєстрації права власності на це майно за ТОВ «Монсіті», відчуження цього майна на електронних торгах на користь ОСОБА_2 та реєстрація права власності за останнім на спірне майно є неправомірними, що відповідно стало підставою для витребування спірного майна з чужого незаконного володіння останнього набувача майна на користь його власника ОСОБА_1 .
Інша підстава зводилась до того, що наказом Міністерства юстиції України від 05 березня 2020року № 824/5 скасовано реєстраційні дії, вчинені 15 грудня 2018року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Третяк Т.В. про внесення відомостей у статут ТОВ «Монсіті», однак відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Монсіті».
Постановою Верховного Суду від 21 червня 2023року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2022року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2022року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Монсіті», треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору:приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А., про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та визнання права власності – задоволено частково.
Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно, будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936га кадастровий номер – 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467га кадастровий номер – 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта, будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6кв.м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0кв.м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш та навіс літ Щ, навіс літ Ю, опалювальна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
У задоволенні іншої частини позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та визнання права власності – відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Заяви та клопотання подані учасниками справи
17 березня 2025року  ОСОБА_2 подав безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року у цивільній справі № 199/1907/19.
Обґрунтовуючи заяву, заявник як на нововиявлену обставину посилався на те, що на момент ухвалення апеляційним судом судового рішення предмету віндикації – Спірного нерухомого майна не існувало у зв`язку з його знищенням, що підтверджується довідкою про знищення/знесення майна № 01.09.2023/01 від 01 вересня 2023року, виданою ФОП ОСОБА_5 .
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту заяви дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Отже, нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК 2004року), (стаття 423 ЦПК 2017року).
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК 2004року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК 2004року, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК 2004року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК 2004року є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.
Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.
Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.
Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Такий вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020року у справі № 19/028-10/13.
Встановлено, що доводи  ОСОБА_2  викладені у заяві про те, що на момент ухвалення судового рішення суду апеляційної інстанції спірного об`єкта нерухомого майна не існувало в натурі у зв`язку з його знищенням – є безпідставним, оскільки на момент ухвалення постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року заявнику було відомо про існування обставин, на які він посилається в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, проте тільки після ухвалення постанови від 21 січня 2025року заявник вказав на обставини, які на його думки є нововиявленими, та надав довідку про знищення/знесення майна № 01.09.2023/01 від 01 вересня 2023року, виданої ФОП ОСОБА_5 .
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 423 ЦПК України).
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру». Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).
Отже, наведені заявником підстави не підпадають під дію пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового рішення апеляційного суду, й фактично зводяться до незгоди заявника з постановою суду апеляційної інстанції.
Сама по собі незгода  ОСОБА_2 із постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025рокуне є підставою для її скасування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
З огляду на те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 необхідно відмовити та залишити постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року в силі.
Керуючись статями 423-429 ЦПК України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви  ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті», треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна, про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та визнання права власності – відмовити.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025року – залишити в силі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 травня 2025року.

Судді: