ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 травня 2025 року
м. Київ
справа № 584/1161/23
провадження № 51-1651км25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
захисника                                       ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Сумського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 
№ 12023200520000107, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого 22 лютого 2022 року вироком Путивльського районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з установленим іспитовим строком 1 рік, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вступ
За обставин, детально наведених у вироку, ОСОБА_7 було визнано винуватим у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено (ч. 2 ст. 307 КК України).
Апеляційний суд після перегляду рішення районного суду змінив вирок та перекваліфікував дії засудженого з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ч. 307 КК України у зв`язку з відсутністю такої кваліфікуючої ознаки як те, що предметом незаконних дій був особливо небезпечний наркотичний засіб.  
Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, прокурор подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в порядку касаційного розгляду має відповісти на доводи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке допустив апеляційний суд, приймаючи рішення про зміну вироку суду першої інстанції. 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Путивльський районний суд Сумської області вироком від 23 травня 2024 року засудив ОСОБА_7 до покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;
- ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив  ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він в жовтні 
2022 року в м. Путивлі знайшов дві дикорослі рослини конопель та, повністю усвідомлюючи, що ці рослини містять наркотичні засоби, зірвав їх невстановлену кількість, тим самим незаконно придбав в такий спосіб наркотичний засіб - канабіс.
Після того, він приніс зірвані рослини коноплі додому, а саме до господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де самостійно висушив та згодом подрібнив для подальшого особистого вживання, незаконно виготовивши в такий спосіб, невстановлену кількість готової до вживання форми наркотичного засобу канабісу.
З того часу ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно зберігав без мети збуту канабіс за місцем свого проживання, періодично вживаючи його.
15 червня 2023 року в ході обшуку зазначеного вище господарства було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс загальною вагою у перерахунку на висушену речовину 
14,22 г.
Також 05 червня 2023 року ОСОБА_7 , маючи досвід уживання наркотичних засобів шляхом куріння рослин роду коноплі, усвідомлюючи протиправність і караність своїх дій, під час спільного вживання алкогольних напоїв зі знайомим ОСОБА_8 , запропонував йому покурити коноплю, на що останній погодився.
Після цього, ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 приміщення кухні житлового будинку, в якому проживає, для незаконного вживання наркотичних засобів.
Крім того, 15 червня 2023 року о 11:37 ОСОБА_7 , перебуваючи за заздалегідь обговореною адресою, а саме за місцем свого мешкання, 
зустрівся з ОСОБА_8 , де останній під час розмови передав 
йому обумовлену суму грошей (200 грн), за наркотичну речовину.
Отримавши гроші ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, передав ОСОБА_8 за отримані гроші два паперові згортки з речовиною зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, - канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становила 4,55 г.
Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані: за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; ч. 1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів; ч. 2 ст. 307 КК України як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 03 лютого 2025 року вирок змінив.
Постановив рішення, яким перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 КК України та засудив його до покарання: 
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;
- ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив  ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
У решті вирок залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини засудженого у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень та призначеного покарання за вчинене, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Доводи касаційної скарги прокурора зводяться до того, що він зазначає про неправильне застосування апеляційним судом у цьому кримінальному провадженні зворотної дії у часі закону про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 5 КК України) у зв`язку зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653 до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, якими канабіс виключений із таблиці І, списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» та включений до таблиці ІІ списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», що призвело до безпідставної перекваліфікації цим судом дій ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ч. 307 КК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу 
прокурора не надходили.
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, а захисник заперечив щодо її задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як установлено в частинах 1, 2 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Частиною 1 ст. 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Щодо застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність у частині перекваліфікації дій засудженого з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України у зв`язку із відсутністю такої кваліфікуючої ознаки як те, що предметом незаконних дій був особливо небезпечний наркотичний засіб.
За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства та з урахуванням особливостей, передбачених статтями 404, 405 КПК України.
Повертаючись до матеріалів цього кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що у касаційній скарзі прокурор, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653, указує про безпідставність перекваліфікації апеляційним судом дій засудженого з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 КК України за епізодом від 15 червня 2023 року, а саме незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
Зі свого боку колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені доводи сторони обвинувачення, дійшла таких висновків. 
Так, 16 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 21 грудня 2023 року № 3528-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування».
Положеннями вказаного Закону рекомендовано Кабінету Міністрів України внести зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.
На виконання цих вимог згаданого закону постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», яка набрала чинності 16 серпня 2024 року, унесено зміни до вказаного вище Переліку, зокрема таблиці І у списку № 1 виключено таку позицію: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», а в таблиці ІІ у списку № 1 назву викладено в такій редакції: «Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» та доповнено позицією: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».
Повертаючись до матеріалів цього кримінального провадження, колегія суддів зауважує, що, як видно з вироку, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 вчинив 15 червня 2023 року, тобто до набуття наведеним вище Законом чинності.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 лютого 2025 року у справі № 552/4770/19 (провадження № 51-1524кмо24), зміни, унесені постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії в часі.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, апеляційний суд, безпідставно застосував у цьому кримінальному провадженні зворотню дію в часі закону про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 5 КК України) у зв`язку зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року 
№ 653 до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. 
№ 770, якими канабіс виключений із таблиці І, списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» та включений до таблиці ІІ списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», що призвело до безпідставної перекваліфікації цим судом дій ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 307 на 
ч. 1 ч. 307 КК України.
Отже, колегія суддів установила неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, 
Тому доводи касаційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими.
Щодо ухвалення рішення про обрання засудженому запобіжного заходу
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 442 КПК України постанова суду касаційної інстанції має містити окреме рішення про запобіжний захід. 
Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження  (ст. 131 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
У цьому кримінальному провадженні після скасування ухвали апеляційного суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у частині кваліфікації дій  ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК України, продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а також застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Водночас, оскільки ухвала апеляційного суду скасовується з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема переховуванню  ОСОБА_7  від суду, колегія суддів,виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про особу засудженого, вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
З урахуванням наведеного ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження апеляційному суду потрібно врахувати вказане вище, ретельно перевірити доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора, і прийняти законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідатиме вимогам статей КПК України.
Касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 442 КПК України, Суд
ухвалив:                                                           
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо 
ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                   ОСОБА_3