УХВАЛА
 
02 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 761/8812/23
провадження № 61-2318ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року в справі за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми неустойки за час прострочення повернення квартири,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» (далі - ТОВ «Міжнародно-діловий центр») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми неустойки за час прострочення повернення квартири.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року позовну заяву залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного судувід 27 січня 2025 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Міжнародно-діловий центр» неустойку за час прострочення повернення квартири за договором найму (оренди) житла від 19 листопада 2018 року в розмірі подвійної плати за користування квартирою в сумі 1 250 410, 25 грн.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
24 лютого 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Нев'ядомський Д. В. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 березня 2025 року представником заявника надіслано до суду касаційної інстанції доказ доплати заявником судового збору за подання касаційної скарги.
Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 909/62/18, від 20 серпня 2020 року в справі № 902/959/19, від 10 листопада 2021 року в справі № 755/4551/19, від 28 квітня 2022 року в справі № 344/7849/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також представник заявникапросить суд зупинити виконання рішення постанови Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Вказує,що таке зупинення є необхідним, оскільки виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду призведе до вкрай важкого матеріального становища відповідача, який виховує неповнолітню дитину, не має постійного заробітку та рахунки якого арештовані.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, оскільки представником заявника не наведено достатньо обґрунтованих мотивів та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема, не надано доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а також не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішеннябуде утрудненим.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу № 761/8812/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення суми неустойкиза час прострочення повернення квартири.
У задоволенні клопотання представника заявника  ОСОБА_1 - адвоката Нев'ядомського Дениса Володимировича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко