Справа № 127/40541/24 
Провадження № 33/801/254/2025
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.         
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного діяння на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що сам лише протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі. Факт вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи. Суд не з`ясував, яким чином його дружина опинилася в автомобілі, якщо на неї був накладений припис щодо не наближення до нього. Незрозумілим є чому ініціатор матеріалів не скерував до слідчого відділення факти, які повідомила його дружина щодо того, що він її душив та погрожував, оскільки з цих свідчень є факти кримінального діяння. На підтвердження факту удушення потерпілою не було надано жодних доказів. У заяві потерпілою не зазначено щодо застосування відносно неї фізичного насильства та спричинення тілесних ушкоджень. Вказане свідчить про те, що потерпіла намагається ввести суд в оману. Судом залишено поза увагою доводи його клопотання про закриття провадження у справі щодо фактів притягнення саме ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що в свою чергу свідчить про те, що саме вона є ініціатором сімейного насильства.
У судове засідання, призначене на 18 березня 2025 року, потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, поштовий конверт, надісланий за повідомленою ОСОБА_2 адресою ( АДРЕСА_1 ) повернувся на адресу суду із відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30-32).
У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 21 березня 2025 року.
При цьому, зважаючи на заяву ОСОБА_1 щодо актуальної адреси місця проживання ОСОБА_2 , судові повістки останній було надіслано на дві адреси: кв. 414 та кв. АДРЕСА_2 .
Засобами телефонограми чи смс-повідомлення не вдалось повідомити ОСОБА_2 через відсутність зв`язку з останньою, яка на неодноразові дзвінки не відповідала.
У ч. 6 ст. 294 КУпАП зазначено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
21.03.2025 року у судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не отримує поштову кореспонденцію за адресою місця проживання, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 ..
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №154841, 08 грудня 2024 року близько 12 год. 30 хв. в м. Вінниця по проспекті Коцюбинського, 13, в салоні автомобіля «Дачіа Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного (словесно ображав, погрожував) та фізичного (душив) характеру відносно дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоду її здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1).
Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено наступне:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3);
- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14);
- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17).
З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
За змістом статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У даному випадку, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , і, як зазначено у протоколі, вчинення ОСОБА_1 діянь психологічного та фізичного характеру могло завдати шкоди здоров`ю потерпілій.
Разом з тим, чинна редакція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (з 22 травня 2024 року) передбачає, що внаслідок вчинення діянь фізичного, психологічного характеру потерпілому обов`язково має бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.
Натомість, до внесення змін у вказану статтю згідно Закону України «Про внесення змін до КУпАП та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-ІХ від 22 травня 2024 року, вказана норма передбачала, що шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому «могла бути» чи «була завдана», тобто містила деклька альтернативних варіантів.
Завдання такої шкоди у даному випадку потерпілій ОСОБА_2 не встановлено.
Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була заява ОСОБА_2 (його дружини).
У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 грудня 2024 року зазначено, що ОСОБА_2 просила прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 08 грудня 2024 року близько 12 год. 30 хв. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 13, в салоні автомобіля «Дачія Логан», почав ображати її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та душив (а.с.3).
У письмових поясненнях від 08 грудня 2024 року ОСОБА_2 зазначила, зокрема, що 08 грудня 2024 року близько 12 год. 30 хв., перебуваючи в м.Вінниці по просп. Коцюбинського, 13, на парковці поблизу Цетрального ринку в салоні автомобіля «Дачія Логан», НОМЕР_2 , разом із її чоловіком ОСОБА_1 , який під час сімейної сварки почав ображати її нецензурною лайкою, погрожувати їй фізичною розправою, після чого почав її душити. Під час того, як ОСОБА_1 її душив, вона відкрила бардачок в автомобілі та взяла перцевий балончик, який там лежав та з метою самозахисту бризнула йому в обличчя, після ого вибігла із автомобіля і викликала працівників поліції (а.с.4).
Інших доказів, крім вищенаведених, суду надано не було. 
Пояснення у ОСОБА_1 , безпосередньо у винуватця (зі слів ОСОБА_2 ), поліцейськими не відбиралися.
ОСОБА_1 із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, про що зазначив у протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».
Факт написання ОСОБА_2 заяви про вчинення правопорушення автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
На думку апеляційного суду, працівники поліції з певним формалізмом віднеслись до своїх обов`язків щодо повного та всебічного розгляду заяви ОСОБА_2 з метою підтвердження чи спростування сказаного ОСОБА_2 на поспіх склали матеріали про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції не намагався встановити істинну у справі.
Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та пчихічному здоров`ю потерпілого, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало