Справа № 297/2582/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       26 березня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,
суддів - Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Бобик О.І., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:
У червні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 17.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101791547, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн., строк користування кредитом 8 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 25.08.2021. 
30.11.2021 між ТОВ «Мілоан та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 101791547 від 17.08.2021 р. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 101791547 від 17.08.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Таким чином ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024 та відповідно до розрахунку заборгованості становить 30 995,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 600,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 26 995,00 грн., заборгованість за комісією - 400,00 грн. 
В зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101791547 від 17.08.2021 у розмірі 30 995,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №101791547 від 17.08.2021 у розмірі 30 995 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та на порушення норм матеріального та процесуального права.
В своїх доводах не заперечує отримання позики в розмірі 4 000 грн. та визнає заборгованість в загальному розмірі 4 400 грн.
Вказує, що позика надавалась йому 17.08.2021 строком на 8 днів, тобто до 25.08.2021, а тому не заперечує щодо сплати процентів в розмірі 400 грн. та комісії в розмірі 400 грн., а також тіла кредиту 3 600 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» вказує, що вважає доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають дійсності, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідач навмисно ігнорує факт пролонгування кредитного договору, зокрема не врахував, що такий було пролонговано 28.08.2021 на 60 днів, тобто до 28.10.2021, та після цього продовжив ще на 15 днів договір. Після 12.09.2021 відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, а тому строк кредитування було автоматично продовжено ще на 60 днів.
Вважає, що договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавались недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідач кредитними коштами активно користувався, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою, а це означає, що він був добре знайомий з істотними умовами договору та погодився з усіма його положеннями.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Оскільки, відповідач ОСОБА_1 не оспорює стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу в розмірі задоволеному судом першої інстанції, а саме - 4 000 грн., то в силу приписів ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині правомірності нарахування та стягнення кредитної заборгованості, в межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 17.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101791547, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4 000,00 грн., строк користування кредитом 8 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 25.08.2021 (а.с. 5-9).
Згідно з п. 1.5.2., 1.6. Договору, проценти за користування кредитом становлять 400.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту.
Згідно з п.4.2. Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6. договору.
Відповідно до п.6.1. Договору, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
У відповідності до п.6.5. Договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначені умови є публічною пропозицією(офертою) в розумінні статей 641, 644 ЦК України.
Додатком № 2 до договору є паспорт споживчого кредиту № 101791547, в п.3 якого зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача (а.с.10).
Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 17.08.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (U30619) (а.с.12).
Анкета-заява на кредит №101791547 від 17.08.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан» (а.с.11).
Згідно платіжного доручення №31227658 ТОВ «Мілоан» 17.08.2021 надало кредитні кошти ОСОБА_1 в розмірі 4 000 грн., де в призначенні платежу зазначено: «Кошти згідно договору 101791547» (а.с.12 на звороті).
30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 101791547 (а.с.16-21)
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 22-27).
Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.05.2024 становить 30 995,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 600,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 26 995,00 грн., заборгованість за комісією - 400,00 грн.(а.с.15).

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи слідує та сторонами не оспорюється, що 17.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір №101791547 про надання кредиту шляхом направлення позивачем пропозиції укласти такий договір в електронному вигляді (оферта) та прийняття такої пропозиції відповідачем (акцепт). Такий договір в силу дії статей 205, 207 ЦК України вважається укладеним у письмовій формі.
Сторони погодили між собою всі істотні умови договору, зокрема суму кредиту, строки кредитування, відсотки за користування таким, умови повернення кредитних коштів, тощо.
Після заповнення заявки, ознайомлення з усіма істотними умовами договору ТОВ «Мілоан» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор U30619 на номер телефону вказаний ним під час оформлення кредиту, тобто такий у розумінні статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається підписаним та укладеним між сторонами.
       З виписки складеної ТОВ «Мілоан» слідує, що з 17.08.2021 по 25.08.2021 нарахування відсотків здійснювалось згідно п. 1.5.2. Договору, тобто проценти за користування кредитом склали суму 400 грн., яка нараховується за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
       З 26.08.2021 по 27.08.2021 нарахування процентів здійснювалося на підставі п.п.1.6 та 2.3.1.2. Договору, тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.
       Так пунктом 2.3. договору про споживчий кредит № 101791547 від 17.08.2021 передбачено порядок пролонгації (продовження) строку кредитування та нарахування процентів протягом періоду, на який продовжено строк кредитування. Позичальник має вчинити дії, передбачені п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження-поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування.
Умовами договору передбачено право позичальника на неодноразове продовження строку користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищують 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових умовах) 60 днів.
       Позичальник сплатив комісію за пролонгацію в сумі 400 грн., проценти по кредиту в сумі 420 грн. та тіло кредиту в сумі 400 грн.
       Таким чином договір було пролонговано на 60 днів і нарахування здійснюється з 29.08.2021 по 23.09.2021 по зниженій процентній ставці відповідно до пункту 1.5.2., 2.3.1.1. Договору, тобто за процентною ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.
       Із 13.09.2021 по 08.11.2021 нарахування процентів здійснювалося згідно п. 1.6., 2.3.1.2. Договору тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.
       30.11.2021 ТОВ «Мілоан» у зв`язку з передачею прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило списання простроченого тіла кредиту за рахунок фінансового результату на суму 3 600 грн., списання простроченої комісії за рахунок фінансового результату 400 грн., списання прострочених процентів за рахунок фінансового результату 11 515 грн., кошти отримані від відступлення кредит 468 грн. та дохід від відступлення права вимоги кредиту 468 грн. Тобто, загалом на суму 16 451 грн.
       В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» згідно розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023(а.с.14) нарахувало ОСОБА_1 відсотків згідно кредитного договору №101791547 у сумі 15 480 грн. ТОВ «Коллект Центр» не нараховувало відсотки за користування кредитом.

       Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з нарахованими відсотками у сумі 15 480 грн. з огляду на наступне.
       Порядок пролонгації за кредитним договором №101791547 від 17.08.2021 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 передбачено п. 2.3.1.2. Договору, згідно якого, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування(з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення(продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних(базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом.
       З наведеного слідує, що пролонгація за кредитним договором не може перевищувати 60 днів, відповідно, нарахування відсотків також не може продовжуватися більше, ніж на 60 днів.
       Як уже зазначалося апеляційним судом вище, з 18.08.2021 по 25.08.2021, тобто за 8 днів нарахування процентів здійснювалося у відповідності до п. 1.5.2. Договору, тобто за зниженою процентною ставкою 1,25% в день.
       З 26.08.2021 та по 28.08.2021 (включно) нарахування процентів здійснювалося за стандартною процентною ставкою 5% в день, однак 28.08.2021 ОСОБА_1 сплатив 800 грн., з яких: 400 грн. - комісія за пролонгацію та 400 грн. - тіла кредиту. Таким чином, згідно п. 2.3.1.2. Договору такий було пролонговано на 60 днів.
       Із 29.08.2021 до 12.09.2021 нарахування відсотків здійснювалося у відповідності до п. 1.5.2. та 2.3.1.1. Договору, тобто за зниженою процентною ставкою 1.25 в день і така пролонгація становить 15 днів, що у відповідності до таблиці наведеної у пункті 2.3.1.1. Договору означає, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 10%.
       В подальшому, з 13.09.2021 такий строк пролонгації становить 60 днів за стандартною процентною ставкою 5% та закінчується 08.11.2021 з моменту, коли було здійснено останнє нарахування процентів за користування кредитом.
       Тобто, після передачі прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» всі подальші нарахування процентів, які проводив ТОВ «Вердикт Капітал» є незаконними та такими, що суперечать істотним умовам Договору, який сторони узгодили та уклали між собою.
       Слід зазначити, що ТОВ «Коллект Центр» не надало суду детальної виписки яким чином та на яких підставах ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювало подальше нарахування суми процентів за користування кредитом в розмірі 15 480 грн.
       З вищенаведеного слідує, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 15 515 грн., яка складається з: 3 600 грн. - тіло кредиту, 11 515 грн. - відсотки за користування кредитом, 400 грн. - комісія за користування кредитом.
       Кошти, які нарахувало ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з приводу відступлення права вимоги в сумі 936 грн. не підлягають сплаті боржником, оскільки сума за такі послуги не передбачена ні кредитним договором, ні законодавством, яке регулює договірні, кредитні правовідносини. 
       Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, щодо повного задоволення позовних вимог, зокрема, судом не враховано, що нарахування, яке здійснювалося ТОВ «Вердикт Капітал» не обґрунтоване, не стосується умов кредитного договору укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» та суперечить вимогам законодавства.
       Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
       
Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року, скасувати в частині стягнення кредитної заборгованості та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», ЄДРПОУ: 44276923, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306 заборгованість за кредитним договором №101791547 від 17.08.2021 у розмірі 15 515 грн.

В решті вимог, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: