УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
21 травня 2025 року 
м. Київ

справа №360/435/24
адміністративне провадження № К/990/18863/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                       Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі № 360/435/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м. Києві, відповідач), в якому просила:
визнати бездіяльність ГУПФУ в м. Києві, яка викладена в листі - відповіді від 01.11.2024 № 3908-1401/Р-02/8-2600/24 «Про відмову в перерахунку пенсії» на звернення від 11.01.2024 за № ВЕБ-26002-Ф-С-24-005789 та № ВЕБ-26002-Ф-С-24-005791, протиправною;
зобов`язати ГУПФУ в м. Києві зарахувати до страхового стажу призначеної пенсії 23.09.2022 ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з врахуванням кратності страхового стажу один місяць служби за три місяці з 01.01.2015 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018; період проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брала участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Луганській області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у період часу з 24.02.2022 по 08.03.2024 включно;
зобов`язати ГУПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 23.09.2022 шляхом включення до її складу індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням на підставі довідки про суми нарахованої та сплаченої індексації грошового забезпечення від 11.01.2023 № 2/111/22-2023, виданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області, з урахуванням раніше виплачених коштів.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення (з вересня 2020 року по серпень 2022 року) на підставі довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.02.2023 № 21/111/22-2023.
Зобов`язано ГУПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.01.2023 з урахуванням індексації грошового забезпечення за останні                       24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення (з вересня 2020 року по серпень 2022 року) на підставі довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.02.2023 № 21/111/22-2023, та фактично сплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 апеляційні скарги ОСОБА_1 , ГУПФУ в м. Києві залишено без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі                            № 360/435/24 змінено в мотивувальній частині щодо застосування норм матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, стосовно позовних вимог про пільгове зарахування до страхового стажу позивача періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з врахуванням кратності страхового стажу один місяць служби за три місяці.
В решті рішення суду залишено без змін.
05.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржниця просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 в частині відмовлених вимог позовної заяви щодо перерахунку грошового розміру раніше нарахованої пенсії з урахуванням безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з врахуванням кратності один місяць служби за три місяці: з 01.01.2015 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018; періоду проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брала участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Луганській області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у період часу з 24.02.2022 по 08.03.2024 включно; ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити заявлений адміністративний позов в частині відмови.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Перевіривши касаційну скаргу та документи, додані до неї, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржується бездіяльність територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення та неврахування до страхового стажу призначеної пенсії періодів військової служби з врахуванням кратності страхового стажу один місяць служби за три місяці.
Луганський окружний адміністративний суд в ухвалі від 27.05.2024 про відкриття провадження вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Суд звертає увагу, що лише цитування положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України з метою доведення необґрунтованості рішень судів першої та апеляційної інстанцій, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень.
В касаційній скарзі скаржник лише зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, не зазначаючи при цьому жодної постанови Верховного Суду, висновки якої, на його думку, не враховані судом апеляційної інстанції.
З огляду на наведене, Суд уважає недоведеною наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Також Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із підставами визначеними пунктами 1 - 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржником взагалі не зазначено передбачених у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виключних підстав, за яких допускається касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності.
Отже, скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи та цитування норм права з посиланням на неправильну оцінку судами попередніх інстанцій доказів у справі, однак, у силу частини другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Інших обґрунтувань щодо наявності підстав касаційного оскарження у справах, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 328 КАС України скаржник не зазначив.
Отже, за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню, та скаржником не доведені визначені законом виключні обставини, які можуть слугувати підставою для відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду              від 13.11.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду                   від 31.03.2025 у справі № 360/435/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін

Судді:                                                                                                     Я.О. Берназюк 

                                                                                                              В.М. Кравчук