КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 761/33518/24                                                                        Головуючий у суді І інстанції Кваша А.В.
Провадження № 33/824/1203/2025                                                     Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кострюкова Дмитра Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1 - адвоката Кострюкова Дмитра Валерійовича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн на користь держави. 
Судом першої інстанції встановлено, що 25 серпня 2024 року о 06 год. 45 хв. в м. Київ, по пр-кт Берестейський, 30, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнена рухливість ходи, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки нею порушено вимоги п. 2.5 ПДР, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Не погодившись з вказаною постановою, 27 грудня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кострюков Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог зазначив, що судом першої інстанції було надано неналежну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та не було встановлено дійсні обставини справи, які мають значення для розгляду справи.
Звертає увагу, що оглянувши відео з боді камер працівників поліції вбачається, що на початку запис починається з того, що патрульні стоять біля автомобіля BMW, автомобіль стоїть запаркований, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стоять біля автомобіля, спілкуються з працівниками поліції.
На відеозаписі з боді камер працівників поліції відсутній зафіксований факт руху автомобіля, та те що автомобілем керувала саме ОСОБА_1 , в тому числі і у стані сп`яніння.
З наявного в матеріалах справи направлення водія на огляд, вбачається що у результаті огляду виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнена координація рухів. Але на відео немає такого огляду і що такий огляд проводився. Також дане направлення на місці складання протоколу ОСОБА_1 не показували.
Крім цього, матеріали справи не містять даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки за версією працівників поліції, вона перебувала саме у стані сп`яніння, хоча на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників поліції таких даних не було.
Звертає увагу на те, що в судовому засідання суду першої інстанції було подано клопотання про виклик та допит свідка, а саме ОСОБА_3 клопотання було задоволено судом.
Так, свідок ОСОБА_3 , який був разом з ОСОБА_1 біля автомобіля, зазначив, що 25 серпня 2024 року він перебував за кермом транспортного засобу BMW, а не ОСОБА_1 , однак протокол про адміністративне правопорушення було складено на останню. Суд не взяв до уваги покази свідка, який зазначав, що саме він був за кермом автомобіля.
02 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кострюков Д.В. до апеляційного суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи консультативного висновку психіатра КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія».
Апеляційний суд, розглянувши заявлене клопотання залишає його без задоволення, оскільки відповідно до ст. 294 КУпАП захисником не було обґрунтовано доведено неподання його до суду першої інстанції.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник адвокат Кострюков Д.В. підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).
Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440230, складеного 25 серпня 2024 року, водій ОСОБА_1 , 25 серпня 2024 року о 06 год. 45 хв. в м. Київ, пр-кт Берестейський, 30, керувала транспортним засобом BMW днз. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнена рухливість ходи, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Матеріали даного провадження також містять відеозаписи події, які є доказами у справі.
За результатом дослідження зазначених відеозаписів встановлено та чітко вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки.
Під час спілкування працівники поліції запитували у неї чи вживала вона якісь лікарські препарати або наркотичні засоби за останніх два тижні, ОСОБА_1 вказала, «..вживала ношпу, валер`янку, та магній…». На запитання працівника поліції чи вона вживала щось окрім вище переліченого ОСОБА_1 не відповіла та запитала у працівників поліції «…чому її зупинено, чому її автомобіль обшукали та чому зупинили ?…». 
В ході спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога. 
ОСОБА_1 погодилась пройти такий огляд, однак відійшла в іншу сторону, повернулась спиною та почала щось набирати в мобільному телефоні, а потім повідомила що буде іти додому.
Працівники поліції повторно запропонували пройти огляд у лікаря нарколога, розповіли як буде проходити огляд, а також вказали місце проведення огляду.
ОСОБА_1 знову відійшла в іншу сторону та почала розмовляти по мобільному телефону.
Після того як вона тривалий час говорила по телефону, вона попрямувала додому та повідомила, що хоче спати. 
Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вказані дії будуть розцінюватися як відмова від проходження огляду та відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення.
В цей час до неї підходить її хлопець ОСОБА_3 та повідомляє їй, що він зараз по телефону консультується з адвокатом.
Після закінчення розмови адвоката та ОСОБА_3 останній повідомив, що ОСОБА_1 відмовляється та складайте відносно неї протокол. 
ОСОБА_1 , підтвердила, що вона відмовляється від проходження огляду, та щоб працівники поліції складали протокол за ч .1 ст. 130 КУпАП.
Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 440230 від 25 серпня 2024 року та зачитано ОСОБА_1 суть правопорушення і його зміст, водій проставила підпис.
На підставі відеозапису суд першої інстанції вірно встановив, що виявлені працівниками поліції 25 серпня 2025 року у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 6 п. 3, п. п. 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що на відео з нагрудних камер працівників поліції ознак наркотичного сп`яніння в неї не було є необґрунтованими, оскільки на відеозаписах нагрудних відеореєстраторів (боді камер) працівників поліції зафіксовано встановлення наявності таких ознак. Встановлення ознак наркотичного сп`яніння відноситься до дискреційних повноважень працівників поліції на підставі візуального огляду водія і в процесі спілкування з ним. 
Вищезазначений відеозапис містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу й складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно положень ст. 251 КУпАП
До того ж, інформація, яка міститься на відеозаписах, є достатньою для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль не рухався та в матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 не заперечувала факту керування транспортним засобом, а також вказувала, що вона відразу повернула та зупинила автомобіль, як її зупинили працівники поліції.
Крім того працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2906443 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та ОСОБА_1 не оскаржувалось.
Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кострюкова Д.В. на ті обставини, що працівниками поліції не було видано направлення на проходження огляду в медичному закладі, та на те, що мови про направлення взагалі не йшло та його ОСОБА_1 , не бачила, не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого  або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого убачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вона відстороняється від керування транспортним засобом, а у здійсненні тимчасового затримання транспортного засобу не було необхідності, оскільки автомобіль був припаркований біля її будинку.
ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Тобто правопорушення є закінченим з моменту такої відмови. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення. Водночас відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності для цього підстав може дозволити особі уникнути від встановлення факту сп`яніння, а відтак і відповідальності за це. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
За таких обставин постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кострюкова Дмитра Валерійовича залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                        С.А. Голуб