КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/5084/2024
Справа № 758/8859/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
22 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Федака М.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником Федаком Максимом Леонідовичем,  на постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 
 
встановив:
 
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з постановою суду, 07.07.2024 року, о 00 год. 15 хв., у м. Київ, по вул. Костянтинівська, 75г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на запис б/к 470884, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року   скасувати та  закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм  матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що даним автомобілем керував ОСОБА_1 та був зупинений працівниками поліції саме за порушення ПДР.
Судом не встановлено, що саме  ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля під час руху, оскільки у наданому відео руху автомобіля не зафіксовано.
Також в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зазначено дату його складання, відсутня повна назва медичного закладу та місце його знаходження.
Матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також доказів тимчасового затримання транспортного засобу.
Стверджує, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним, а також відсутня відеофіксація дій працівника поліції щодо виявлення ознак сп`яніння, а саме перевірки тремтіння пальців рук, перевірки зіниць очей і реагування їх на світло.
Також відсутні докази, що даний протокол складено посадовою особою, яка була уповноважена на такі дії.
 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник  ОСОБА_1 - адвокат Федак М.Л. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення захисника Федака М.Л., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5  Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає  за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 642140 від 07.07.2024 року, водій ОСОБА_1  07.07.2024 року о 00 годин 15 хвилин у м. Київ, по вул. Костянтинівській, 75г, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на запис б/к 470884, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. До протоколу додаються відео б/к № 470884, 472386.
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - інспектором  взводу 2, роти 4, батальйону 3, полку 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Мельником О.В. 
Знайомитись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  відмовився. Будь-які пояснення  ОСОБА_1  в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.
Так, з відеозапису вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився  на проїжджій частині дороги, в якому перебував  ОСОБА_1 . До автомобіля підійшли працівники поліції, представились та повідомили, що він перебуває на вулиці в комендантську годину та висловили вимогу перевірки документів. ОСОБА_1 повідомив, що він стояв на місці. Працівники поліції зазначили, як вони рухались за ним, коли він рухався на цьому транспортному засобі.
Після чого працівник поліції запропонував  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі у лікаря нарколога, оскільки вбачав у  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, на що  ОСОБА_1 відповів відмовою та почав стверджувати, що його не було за кермом. Відмовлявся від надання документів, а саме посвідчення водія  та технічного паспорту на транспортний засіб. Працівник поліції роз`яснив водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Працівник поліції  повторно запропонував  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі у лікаря нарколога, на що  ОСОБА_1 відмовлявся. Працівником поліції повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
В подальшому ОСОБА_1 ознайомили з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.   
 
Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всіх законних вимог щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно  ОСОБА_1 , порушень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»,  затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, виявлено не було.
 
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності наданих працівниками поліції відеодоказів, апеляційний суд відхиляє, оскільки  долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, адже на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовано перебіг подій за участі  ОСОБА_1 , а саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Тобто обставини адміністративного правопорушення зафіксовані в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості  ОСОБА_1 у його вчиненні -  відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
 
Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:  якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч.1, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до п.5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до п.7 цього Порядку, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час. 
Згідно з п. 5 та 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: 
- запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;
- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Переглянувши  відеозапис, судом апеляційної інстанції встановлено, що працівники  поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», а тому доводи апеляційної скарги про відсутність факту порушення ним правил дорожнього руху правового значення не мають, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час комендантської години.  
            
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом,  апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються змістом відеозапису, з якого встановлено, що  автомобіль, яким керував ОСОБА_1 ,  знаходиться на проїжджій частині дороги, неподалік знаходиться автозаправна станція БРСМ; на зауваження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, працівник поліції повідомив, що вони їхали за його автомобілем і бачили, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом;  обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтвердив і  пасажир, який  повідомляє поліцейському, що вони їхали  до магазину, а тепер виникла проблема, як дістатись додому на Куренівку. 
            Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного оформлення направлення для проходження в медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсутність даних в ньому висновків суду в оскаржуваній постанові не спростовують, оскільки з відеозапису вбачається, що після відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, працівники поліції запропонували йому пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, як того вимагає закон, оскільки лише після відмови водія від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я працівником поліції може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, як  визначено ч. 3 ст. 266 КпАП України. При цьому необхідність долучення до матеріалів про адміністративне правопорушення  направлення для проходження в медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння законодавством не вимагається, адже такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу.
Разом з тим, у матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1   на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП КНМКЛ «Соціотерапія» від 07.07.2024 року, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4). Наявність незаповнених рядків у направленні: «Огляд проводився за допомогою; результат огляду» зумовлена відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду.
Таким чином, матеріали справи про адміністративне  правопорушення містять достатні та належні докази на підтвердження факту того, що працівниками поліції, в установленому законом порядку було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я та він відмовився від такого огляду.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Доводи про відсутність факту перевірки ознак на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції є безпідставними, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що були виявлені працівниками поліції, зазначені у направленні на огляд та протоколі про адміністративне правопорушення: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.  
За наслідками перевірки постанови суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
 Керуючись ст. 294 КУпАП,  
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником Федаком Максимом Леонідовичем,  - залишити без задоволення.
Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          Т.І. Ящук