УХВАЛА
09 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 761/40406/23
провадження № 61-3933ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Національного агентства закредитації України 
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з акредитації України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом 
до Національного агентства з акредитації України (далі - НААУ), в якому просив суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ № 147-к від 03 жовтня 2023 року «Про звільнення працівника ОСОБА_2 »; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з акредитації НААУ з 03 жовтня 2023 року; 3) стягнути 
з НААУ на користь нього суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 
2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ від 03 жовтня 2023 року № 147-к 
«Про звільнення працівника ОСОБА_2 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з акредитації НААУ 
із 03 жовтня 2023 року.
Стягнуто з НААУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 243 817,20 грн.
Стягнуто з НААУ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 
на роботі на посаді заступника директора з акредитації - з 03 жовтня 2023 року 
та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 29 800,00 грн.
25 березня 2025 року НААУ із застосуванням поштового зв`язку звернулося 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року (повний текст складено - 03 березня 2025 року), в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору 
не у повному розмірі передбаченим Законом України «Про судовий збір».
Заявником до касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 4 876,34 грн.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, 
що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 684,00 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн).
Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, 
яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн).
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами задоволення двох позовних вимог немайнового характеру, а саме: 1) визнання незаконним 
та скасування наказу про звільнення; 2) поновлення на посаді та позовної вимоги майнового характеру на суму 243 817,20 грн. 
За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 4 876,34 грн (243 817,20 х 1% 
х 200%).
За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 4 294,40 грн (2 684,00 х 0,4 х 2 
х 200%).
Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 9 170,74 грн (4 876,34 + 4 294,40).
Таким чином, з урахуванням вже сплаченого судового збору, заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі 4 294,40 грн (9 170,74 - 4 876,34).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Національного агентства закредитації України 
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року залишити 
без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            Д. Д. Луспеник