Справа № 447/151/25                                 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М. М. 
Провадження № 33/811/385/25                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        01 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Мельничука Ігоря Андрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Мельничука Ігоря Андрійовича на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
На підставі ст. 36 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до постанови,  ОСОБА_1 , 11.01.2025 о 11 год 40 хв в с. Тростянець на вул. Зелена керував транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з.   НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширеність зіниць очей, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ відмовися, висновок 000094, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 , 11.01.2025 об 11 год. 40 хв. у с. Тростянець на вул. Зелена, 1, керував транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з.   НОМЕР_1 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції. А саме було зняте спальне місце, чим порушив п. 31.3.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.
На вказану постанову захисник адвокат Мельничук І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Викликати в судове засідання представника медичного закладу КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ ОСОБА_2 .
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що з оскаржуваною постановою категорично не згодний, відтак така підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що під час з`ясування обставин проходження тестів у медичному закладі, суд не дослідив достатню кількість відеофайлів, а саме-момент, коли ОСОБА_1 хотів здати сечу, але, нажаль, випустив з рук зразок з сечею після чого, не зважаючи на вживання води, біологічного бажання, отримати сечу ОСОБА_1 не зміг представити (відсутність позивів до сечовипускання).
Наголошує, що неможливість здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення стану наркотичного сп`яніння з об`єктивних причин не свідчить про наявність прямого умислу і, відповідно, не створює складу адміністративного правопорушення, предбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, зазначає, що як досліджено з відеозаписів, ОСОБА_1 жодним чином не відмовлявся від пропозиції поїхати в медзаклад, старався здати сечу, та біоматеріалу виявилось недостатньо, пропонував брати інші біоматеріали (слюну, кров) але йому було категорично відмовлено.
Апеляційна скарга подана в частині оскарження постанови судді про притягнення  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 за КУпАП, в частині що стосується притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП постанова судді Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року не оскаржується.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Натомість захисник адвокат Мельничук І.А. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності  ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ захисника адвоката Мельничука І.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218258 від 11.01.2025 (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000094 від 11.01.2025 (а.с.2); відеозаписом події (а.с.6), та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Твердження апелянта про те, що неможливість здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення стану наркотичного сп`яніння з об`єктивних причин не свідчить про наявність прямого умислу і, відповідно, не створює складу адміністративного правопорушення, предбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з наступних підстав.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було доставлено в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак останній ствердно відмовився від такого, вказавши: “пишемо відмову”.
При цьому, лікарем-наркологом та працівником поліції було забезпечено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Разом з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.
Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, зокрема, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 було відмовлено здати інші біологічні зразки, зокрема слину, кров, тощо, суд апеляційної інстанції, враховуючи відсутність об`єктивних обставин, які б перешкоджали останньому в умовах медичного закладу здати біологічний зразок у вигляді сечі, розцінює як форму захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є вірним.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду. 
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене на  ОСОБА_1 у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, та є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адміністративної ОСОБА_1 адвоката Мельничука Ігоря Андрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук