ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          15 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/10140/21	

Головуючий суддя І інстанції – Тулянцева І.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,     

за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 в адміністративній справі №160/10140/21 за позовом  Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до  Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство “Дніпровський металургійний завод” звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України,  Державної податкової служби України   в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльності ДПСУ щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 05393056) в розмірі - 3 343 400,14 грн. за звітні періоди травень-червень 2016 року, після набрання рішення у справі № 804/7948/16 законної сили;
- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» пеню в розмірі - 82 321,34 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року, стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод»  3% річних в розмірі - 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року, стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 05393056) інфляційних витрат у сумі 210 788,40 грн за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» було задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 05393056) в розмірі 3 343 400,14 грн. за звітні періоди травень - червень 2016 року, після набрання рішенням по справі №804/7948/16 законної сили.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»   пеню у розмірі 82 321,34 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»  3% річних в розмірі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.
04 серпня 2022 року представник позивача - Кривошеїна Ірина Олександрівна звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просила прийняти додаткове рішення по справі   щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» інфляційних витрат в розмірі - 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.
Додатковим рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 р. у справі № 160/10140/21 заяву   Приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод”  про ухвалення додаткового рішення у справі було задоволено. 
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»  інфляційні витрати у розмірі 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.
Не погодившись з  додатковим рішення суду,  Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати  останнє, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 року клопотання Приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” про закриття апеляційного провадження у справі було задоволено.
Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №160/10140/21 було закрито.
Вказана ухвала апеляційного суду була оскаржена в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 17.12.2024 року касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було задоволено.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі №160/10140/21 було скасовано.
Справу №160/10140/21 направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
В наведеному судовому рішенні судом касаційної інстанції було зазначено, що процедурні питання щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування, а також заявлених сум бюджетного відшкодування також належать до повноважень територіальних органів ДПС, а тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що питання про права, свободи та інтереси скаржника, не вирішувались в межах даного спору є помилковим.
Представник апелянта в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін. Також було зазначено про відсутність порушеного права з боку апелянта та пропуск останнім строку на звернення з апеляційною скаргою.
Заслухавши представників апелянта та позивача у справі, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року, суд досліджував докази, сформував висновки та встановив наявність у  Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» права на отримання інфляційних витрат у сумі 210   788.40 грн., але в той же час у резолютивній частині рішення щодо цього нічого не зазначив.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Як видно з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022, позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» було  задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» в розмірі 3 343 400,14 грн. за звітні періоди травень - червень 2016 року, після набрання рішенням по справі №804/7948/16 законної сили. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» пеню у розмірі 82 321,34 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року. 
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» 3% річних в розмірі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4022,50 грн. 
Відповідно до мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на стягнення з Державного бюджету України   3% річних у сумі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року та стягнення з Державного бюджету України інфляційних витрат у сумі 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року.
Між тим, в резолютивній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 року судом першої інстанції не було відображено стягнення з Державного бюджету України інфляційних витрат у сумі 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року.
В свою чергу, з матеріалів справи видно, що рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року були оскаржені в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 20.07.2023 року касаційну скаргу Державної податкової служби України було задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 160/10140/21 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» 3% річних в розмірі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року було скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».
В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі  було № 160/10140/21 залишено без змін.
В мотивувальній частині наведеного судового рішення судом касаційної інстанції було зазначено, що положення статті 625 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків щодо наявності правових підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» 3% річних в розмірі - 34 050,85 грн за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року, стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» інфляційних витрат у сумі 210 788,40 грн за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року.
Отже, в межах наведеного касаційного провадження судом касаційної інстанції було констатовано відсутність у позивача права на отримання інфляційних витрат у сумі 210788.40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року, а тому правові підстави для їх стягнення шляхом прийняття додаткової постанови в межах даної справи – відсутні.
Що стосується посилань представника позивача на безпідставність відкриття Третім апеляційним адміністративним судом апеляційного провадження по справі ухвалою від 19.12.2023 року та необхідності його закриття у зв`язку з відсутністю порушеного права апелянта та пропуск строку звернення з апеляційною скаргою, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Так, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 17.12.2024 року судом касаційної інстанції було зазначено про помилковість висновків апеляційного суду щодо не порушеного права апелянта, з огляду на повноваження територіальних органів ДПС.
Крім того, в силу приписів ч. 1 ст. 305 КАС України,  пропуск стороною строку на подання апеляційної скарги не є підставою для закриття апеляційного провадження по справі.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає задоволенню, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 в адміністративній справі №160/10140/21 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача інфляційних витрат.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -  

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – задовольнити.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 в адміністративній справі №160/10140/21 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» інфляційних витрат у розмірі 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року – відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов