П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №  148/347/25 
Головуючий у 1-й інстанції:   Штифурко Л.А.  
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
17 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
у лютому 2025 ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову ББА № 441001 від 06.01.2025 року.
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що про наявність постанови ББА №441001 від 06.01.2025 року позивачу відомо не було.
Вказує, що згідно абз. З ч. пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі: постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Разом з тим, всупереч визначеному порядку постанова не була ні вручена позивачу особисто, ні надіслана рекомендованим листом, хоча обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Окрім того, множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи, зокрема: рекомендований лист, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам.
Вважає, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, яким не відповідають зроблені судом висновки.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.02.2025 дана позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення її недоліків, а саме зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які мають бути поважними, та надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.
На виконання вимог вказаної вище ухвали про залишення позовної заяви без руху представником позивача, адвокатом Дунаєвим І.Б., 11.02.2025 до суду подано заяву про усунення недоліків. Також до заяви додано конверт, в якому, як стверджує представник позивача, останньому була надіслана копія оскаржуваної постанови.
В заяві зазначено, що копія оскаржуваної постанови надійшла позивачу поштою у доданому до заяві конверті 31.01.2025 за адресою постійного проживання ОСОБА_1 . Саме 31.01.2025 йому стало відомо про неї. Проте підтвердити цей факт він не має можливості, оскільки поштове відправлення (конверт), яким йому направлено копію оскаржуваної постанови не містить жодних ідентифікаторів його направлення, зокрема, не містить штрих кодового ідентифікатора. Це свідчить, на його переконання про те, що копія оскаржуваної постанови була відправлена позивачу простим листом. Тому єдиним доказом на підтвердження дати прийняття (відправлення) такого листа мав би бути відбиток календарного штемпеля, проставлений безпосередньо на конверті, якого також немає. Беручи до уваги, що у зв`язку з цим сторона позивача позбавлена можливості перевірити дату направлення копії оскаржуваної постанови, з метою забезпечення права особи на оскарження судового рішення, строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.
За наслідком розгляду поданої заяви суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу, з огляду на те, що позивач не зазначив інші підстави для поновлення строку звернення до суду, які б могли бути визнані судом поважними та не надав належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та перевіряє позовну заяву на відповідність вимогам до позовної заяви, встановлених статей 160, 161 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як встановлено з матеріалів справи, в зв`язку з виявленням судом першої інстанції невідповідності поданої позивачем уточненої позовної заяви вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України, ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
В ухвалі суду першої інстанції зазначено, що як на підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач посилається на те, що про копію оскаржуваної постанови йому стало відомо 31.01.2025, коли він отримав поштове відправлення з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області. На підтвердження даних доводів до позовної заяви позивачем додано копію поштового конверту та копію супровідного листа Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2025. Однак із них неможливо встановити ні дати їх надсилання, ні дати отримання позивачем. Інших доказів на підтвердження того, коли ж позивачем отримана копія оскаржуваної постанови, суду не надано. Тобто, вказані в позовній заяві доводи про поновлення пропущеного строку не підтверджені належними доказами, а отже, не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (ч.8 ст. 120 КАС України).
Колегія суддів зауважує, що у відповідності до матеріалів справи позивач зазначив, що постанова ним отримана 31.01.2025 року, позовна заява до суду першої інстанції подана 05.02.2025 року, тобто у межах строку визначеного КАС України.  
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до частин третьої, шостої, сьомої, восьмої, дев`ятої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Водночас, апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ч.ч.2-3 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, за відсутності необхідних доказів суд першої інстанції мав вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справи, зокрема, витребувавши у відповідача докази надсилання/отримання позивачем оскаржуваної постанови, а не перекладати обов`язок доказування на позивача.
Таким чином, скільки матеріали справи не містять даних, щодо дати, як часу отримання позивачем постанови або вказаного листа, з якої б вбачався б пропуск строку звернення до суду, а законодавець не покладає такого обов`язку на позивача, як сторону у даній справі, щодо надання доказів - часу отримання оскарженої постанови (листа-повідомлення), то колегія суддів вважає що оскаржена ухвала підлягає скасуванню.
Згідно з п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла вважає, що суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.
Справу направити до Тульчинського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.