Номер провадження: 33/813/1068/25
Номер справи місцевого суду: 947/165/25 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Калініченко Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179149 від 21.11.2024 року встановлено, що 21.11.2024 року о 21:35 годин по вул. Люстдорфська дорога 48 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Nissan державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився. Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Калініченко С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року, та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.
Разом з апеляційною скаргою заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року, в обґрунтування якого зазначали, що про судове засідання не були сповіщені належним чином, в судовому засіданні участі не приймали, копію постанови не отримував, з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився 02.04.2025 року безпосередньо в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не було сповіщено належним чином ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, а також не направлялось копії оскаржуваної постанови.
Зазначали, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейськими було проведено безпідставно, без застосування спеціальних технічних засобів та без залучення двох свідків, а зазначені ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, є надуманими поліцейськими, що також відсутні на відеозапису з боді-камер поліцейських наявних в матеріалах справи, тому вважали, що огляд поліцейських у даній справі є неналежним та недопустимим доказом наявності вини ОСОБА_1 , що суперечить практиці ЄСПЛ, так як на наявному відеозаписі сторона захисту вважала поведінку ОСОБА_1 , яка відповідає обстановці, його мовлення є чіткою та зрозумілою, крім цього поліцейський, який спілкувався з ОСОБА_1 в безпосередній близькості заперечував стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ..
Вважали, що твердження ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі , що вони його вводять в оману, не можно було розцінювати, як чітко заявлену відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Зазначали, що на відеозаписі відсутня фіксації події складення відносно ОСОБА_1 направлення на проведення огляду з метою виявлення у водія стану сп`яніння.
Вважали, що протокол про адміністративне правопорушення у разі відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути самостійним доказом у справі, так як він лише констатує наявні зібрані докази у справі.
Враховуючи вищевикладене, скаржник вважав, що судом першої інстанції помилково було прийнято оскаржуване рішення, так як воно обґрунтовано не належними та не допустимими доказами, які суперечать вимогам КУпАП та правовим позиціям ЄСПЛ.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши пояснення адвоката Калініченко С.М., ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеси була ухвалена 27 лютого 2025 року. Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 та його представнику копії постанови. З матеріалами справи та з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився лише 02.04.2025 року.
Враховуючи, що у межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та його захиснику не була направлена копія постанови, з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 27 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 ..

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.
Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179149 від 21.11.2024 року в якому зазначено порушення вимог п. 2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння;
- направленням щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2024 року;
-відеозаписом.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 179149 від 21.11.2024 року встановлено, що 21.11.2024 року о 21:35 годин по вул. Люстдорфська дорога 48 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Nissan державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився. Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.
.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2024 року також зазначено ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у вигляді «ока не реагують на світло» (а.с. 6).
Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що фіксування події відбувалось з моменту руху транспортного засобу Nissan державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , з порушенням ПДР у вигляді відсутності освітлення заднього номерного знаку та який не зупинявся на законну вимогу поліцейських. Під час спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції пропонував ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд до медичного закладу. На що ОСОБА_1 зазначав, що він нічого не вживав і нікуди не поїде, працівник поліції в подальшому пропонував декілька разів ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу з метою встановлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 ухилявся від відповіді, посилаючись на різні обставини, при чому поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено, що в такому випадку відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду, а також роз`яснено його права та обов`язки. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 було відсторонено.
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського ухилявся від відповіді на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що було поліцейськими сприйнято як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було сповіщено належним чином ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, а також не направлялось копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає такими, що необґрунтовано належним чином, адже з дослідженого відеозапису наявного в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив адресу проживання, а саме вул. Базарна 65, м. Одеса, саме на яку судом першої інстанції надсилались судові повістки (а.с.11,14), при чому іншої контактної інформації ОСОБА_1 не надав поліцейським для його належного сповіщення. До того ж судом першої інстанції було роздруковано оголошення з інтернет-порталу «Судова-влада», з якої вбачається інформація про дату, час та місце розгляду справи (а.с.12,15). Тому враховуючи викладене апеляційний суд залишає такі доводи апеляційної скарги без задоволення. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо незаконності проведеного огляду на виявлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та суперечливі думки поліцейських які спілкувались з ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що такі доводи не обґрунтовані належними та допустимими доказами, так як дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржувались, також ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд на стан сп`яніння, щоб або підтвердити , або спростувати встановлені поліцейськими ознаки, але ж своїми діями ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, інших доказів в спростування наявних доказів у справі стороною захисту не надано, а тому апеляційний суд позбавлений можливості в їх задоволенні, так як своїм характером вони є припущеннями.
Щодо доводів апеляційної скарги, що твердження ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі , що вони його вводять в оману, не можно було розцінювати, як чітко заявлену відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає не слушними, адже поліцейськими неоднаразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, але ж останній ухилявся від відповіді на законні вимоги поліцейських, так як дії поліцейських не оскаржувались, та в матеріалах справи відсутні такі докази.
Посилання сторони захисту, що на відеозаписі відсутня фіксації події складення відносно ОСОБА_1 направлення на проведення огляду з метою виявлення у водія стану сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що виходячи з досліджуваного судом відеозапису ОСОБА_1 на роз`яснені поліцейськими його права, обов`язки та наслідки відмови від проходження медичного огляду проявив зухвалу поведінку та покинув місце зупинки, що супроводжувалось відповідною фразою, крім цього стороною захисту не оскаржувалось дій поліцейських цій частині доводів, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення у разі відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути самостійним доказом у справі, так як він лише констатує наявні зібрані докази у справі, апеляційний суд в даній справі вважає не слушними, адже в матеріалах справи наявна сукупність належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини викладені у протоколів про адміністративне правопорушення, з огляду на вище досліджувані докази, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Узагальнюючи свої доводи сторона захисту вважала, що судом першої інстанції помилково було прийнято оскаржуване рішення, так як воно обґрунтовано не належними та не допустимими доказами, які суперечать вимогам КУпАП та правовим позиціям ЄСПЛ, апеляційний суд вважає не слушними, такими що не відповідають наявним вище дослідженим доказом, та не спростовані стороною захисту належними та допустимими доказами.
Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
                                       П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката Калініченко Сергія Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року задовольнити та поновити строки.
Апеляційну скаргу адвоката Калініченко Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 09 червня 2025 року.
Суддя
Одеського апеляційного суду                                        В.В. Кострицький