КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 квітня 2025 року
справа № 760/26867/23
                                         
провадження № 22-ц/824/1458/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року, постановлено під головуванням судді Українця В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
 
ВСТАНОВИВ:
 
13 листопада 2023 року  ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.
У травні 2024 року представник  ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 гривень.
Додатковим рішенням в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 гривень.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що заявлена сума відшкодування має бути співмірною з предметом позову. Покладення на відповідача витрат на правову допомогу у розмірі як обсяг аліментів за 3 місяці, не відповідає критеріям розумності та справедливості, є індивідуальним надмірним тягарем. Заявником були допущені помилки при розрахунку витрат, суд в свою чергу вірність зроблених представником позивача розрахунків не перевірив. Заява про ухвалення додаткового рішення не містила обґрунтування поважності причин неподання  таких доказів до закінчення судових дебатів, суд не надав оцінку їх поважності чи неповажності, а тому у задоволенні заяви слід було відмовити.
В судове засідання сторони не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судом встановлено, що  рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 листопада 2023, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Заявник просив суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі.
У резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано суду письмові докази.
У матеріалах справи міститься договір № 03/10 про надання правової допомоги від 03 жовтня 2023 року, доданий до матеріалів позову, рахунок-фактура № 09/11 від 09 листопада 2023 року, акт про надання правової допомоги № 1 від 10 листопада 2023 року, платіжна інструкція від 10 листопада 2023 року (призначення платежу - оплата згідно рахунку-фактури № 09/11 від 09 листопада 2023 року), ордер на надання правової допомоги від ОСОБА_1 на адвоката Ніколаєнко В.В., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ніколаєнко В.В.
Стороною заявника, також, наданий суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом, також встановлено, що стороною заявника 27 травня 2024 року на адресу відповідача  направлена копія заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками (а.с.93)
Відповідачем подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу .
   Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено».
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 «за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співрозмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення співмірних витрат на правничу допомогу в розмірі 6 500 гривень з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 та ухвалення додаткового рішення. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 02 травня 2025 року.
 
Суддя-доповідач
Судді