ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643 / 9897 /21 Головуючий 1 інстанції: Майстренко О.М.
Провадження №: 33/818/737/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст. 212-15 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , який взяв захист своїх інтересів на себе, з участю представника політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» – адвоката Виноградова В.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника боржника - політичної партії на постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року, - 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною постановою було задоволено заяву державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського В.В. про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні за постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді керівника ТОВ «ВЕГА-БУД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП, та змінено сторону боржника ОСОБА_1 на політичну партію «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» ІК40419357 у справі №643/9897/21.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та поновити вказаний строк, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року по справі № 643/9897/21 скасувати.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що оскаржувана постанова про заміну боржника була винесена судом першої інстанції 05.02.2025 року, однак, оскільки політична партія не була обізнана про цей процес та жодним чином не повідомлялася, то про існування вказаної постанови стало відомо лише після ознайомлення з нею в ЄДРСР 20.02.2025, що обумовлено фактом включення політичної партії в Єдиний реєстр боржників.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає наступне:
1) Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції застосував положення ст. 442 ЦПК України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а також положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Однак підстави для заміни боржника в порядку правонаступництва відсутні, оскільки у даній справі не відбулося вибуття сторони виконавчого провадження в розумінні ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідних норм ЦПК України. Отже, сторона боржника була замінена судом першої інстанції безпідставно, і таке рішення не відповідає вимогам чинного законодавства.
2) Політичній партії не було відомо, що ОСОБА_1 не мав права здійснювати внесок на її підтримку, проте дані кошти однаково були отримані політичною партією без порушення законодавства з її боку, адже ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, не передбачала обов`язку політичної партії повернути кошти, внесені особою, що не мала права надавати внесок, якщо їх сума не перевищувала 400 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня року внесення внеску, від фізичної особи або 800 таких розмірів мінімальної заробітної плати від юридичної особи.
3) У даній справі винним за ст. 212-15 КУпАП було визнано саме ОСОБА_1 як особу, що надала внесок на підтримку політичної партії, не маючи права робити такі внески. При цьому політична партія не визнавалася винною за отримання вказаного внеску, а тому конфіскація суми такого внеску не може бути стягнута з партії поза межами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно уповноваженої особи партії. Оскільки за фактом передачі коштів у даній справі до адміністративної відповідальності був притягнутий лише донор партії, то адміністративне стягнення в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії має бути накладено саме на правопорушника, а до майна самої політичної партії застосовуватися не може. До того ж, згідно з ч. 1 ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження. 
В судове засідання прибули апелянт – представник політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» ОСОБА_2 , а також особа, притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП – ОСОБА_1 .
Також до суду апеляційної інстанції надійшли листи-відповіді на апеляційну скаргу представника політичної партії від старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського В.В., а також від Національного агентства з питань запобігання корупції.
В судовому засіданні апелянт підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні по справі № 643/9897/21. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні заявляв, що погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає правильним заміну сторони боржника, оскільки сума його внеску політичною партією йому повернута не була, а відтак у нього відсутній предмет, що підлягає конфіскації – вказані кошти, надані ним на підтримку партії. Зазначав, що вважає винними у даному правопорушенні обидві сторони – і себе, і політичну партію.
Старший державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженський В.В. у письмовому листі клопотав розгляд справи проводити без його участі, просив постанову Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року залишити без змін, оскільки вважав, що в даній справі застосуванню підлягають саме норми ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а також ст. 442 ЦПК України.
Позиція Національного агентства з питань запобігання корупції зводиться до необхідності виконання судового рішення від 07.06.2021 року в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії. У листі Національного агентства міститься позиція про те, що конфіскація майна не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із особою встановленого судовим рішенням боржника. Зазначається, що НАЗК як сторона виконавчого провадження – стягувач, не наділено повноваженнями із визначення (встановлення) способу та порядку виконання судових рішень в частині конфіскації. У клопотанні від 06.03.2024 року про забезпечення виконання судового рішення у виконавчому провадженні, Національне агентство не вказувало державній виконавчій службі на конкретний спосіб забезпечення його виконання. Вимога Національного агентства зводиться лише до вжиття усіх належних заходів для виконання судового рішення в частині конфіскації суми внеску ОСОБА_1 на користь зазначеної політичної партії.
Додатково Національне агентство повідомило, що за період з 07.05.2021 (дата складання протоколу №53-15/94 відносно ОСОБА_1 ) по 15.04.2025 на посадових або уповноважених осіб політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» як таких, що порушили порядок отримання внеску на підтримку політичної партії, жодних протоколів Національним агентством не складалося. 

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються. Тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), суд апеляційної інстанції поновив строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-15 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції.
Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно зі ст. 212-15 КУпАП порушення встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії, а так само порушення встановленого законом порядку надання або отримання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації або агітації референдуму – тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від сімдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до ста тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією суми внеску на підтримку політичної партії, фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації або агітації референдуму, наданої або отриманої з порушенням закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.06.2021 у справі № 643/9897/21 Московським районним судом м. Харкова ОСОБА_1  було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1700 грн з конфіскацією суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням вимог законодавства, в розмірі 500 000 гривень. А також стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.
Слід зазначити, що дана справа була розпочата за відповідною перевіркою, проведеною Національним агентством з питань запобігання корупції.
Так, Відповідно до п. 8-1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про політичні партії в Україні» Національне агентство здійснювало в порядку та в межах, визначених законом, державний контроль за дотриманням, зокрема, встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, своєчасністю подання звітів партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, повнотою таких звітів, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей.
В ході проведення перевірки Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за ІІ квартал 2020 року (далі – Звіт), поданого політичною партією «БЛОК КЕРНЕСА – УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» (ідентифікаційний код 40419357) (далі – партія) встановлено, що партією 30.06.2020 отримано грошовий внесок від товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-БУД» (ідентифікаційний код 31061330) у розмірі 500 000,00 гривень на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Мегабанк» (ЄДРПО 09804119, МФО 351629).
За результатами аналізу Звіту уповноваженою особою Національного агентства встановлено, що вищевказаний внесок у розмірі 500 000 грн здійснено ОСОБА_1 як керівником коштами товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-БУД» з порушенням вимог законодавства щодо фінансування політичних партій, а саме п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні», що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 212-15 КУпАП та притягнення надавача внеску до адміністративної відповідальності постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року.
Із зазначеним судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1 не погодився, зі своїм захисником оскаржив вказану постанову до суду апеляційної інстанції. Постановою Харківського апеляційного суду від 26.01.2022 у справі № 643/9897/21 апеляційну скаргу захисника Ганжі В.В. залишено без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 643/9897/21 – без змін.
Однак під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою Національного агентства не вилучались грошові кошти в розмірі 500 000 грн, які за судовим рішенням від 07.06.2021, що набрало законної сили 26.01.2022, підлягають конфіскації в дохід держави у правопорушника – ОСОБА_1 та у юридичної особи ТОВ «ВЕГА-БУД», від якої здійснено внесок на користь вказаної партії з порушенням вимог законодавства. Враховуючи це та керуючись ст.ст. 313–315 КУпАП, ст.ст. 1–4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст.ст. 3, 12, 15, 19, 26, 56, 62 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон), Національне агентство тричі (15.06.2023, 24.07.2023 та 25.08.2023) надсилало до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відділ ДВС) заяви з проханням відкрити виконавче провадження та здійснити примусове виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 у справі № 643/9897/21 в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії.
У свою чергу 26.06.2023, 04.08.2023 та 12.09.2023 державний виконавець відділу ДВС, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернув вказаний виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.
Проте, 25.09.2023 керівником відділу ДВС скасовано повернення виконавчого документа від 12.09.2023 та розпочато виконання зазначеного вище судового рішення державним виконавцем відділу ДВС, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72644801.
Після цього на вимогу державного виконавця 28.09.2023 Національне агентство направило до відділу ДВС заяву, якою пред`явлено виконавчий документ до виконання.
Водночас ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу ДВС, третя особа: Національне агентство, стосовно визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 72644801 від 25.09.2023 та постанови про арешт майна від 10.10.2023, та просив скасувати ці постанови.
Розглянувши адміністративну справу № 520/30944/23, Харківський окружний адміністративний суд 26.01.2024 ухвалив рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та скасував постанову державного виконавця відділу ДВС про арешт майна від 10.10.2023, виконавче провадження № 72644801, в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 . При цьому у мотивувальній частині рішення у справі № 520/30944/23 Харківський окружний адміністративний суд навів дані про встановлені обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначив відповідно до них правовідносини, зокрема щодо встановленого постановою суду факту передачі коштів на поточний рахунок політичної партії.
Так, здійснивши аналіз норм КУпАП у їх сукупності та взаємозв`язку, Харківський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що конфіскація предмета вчиненого адміністративного правопорушення – грошових коштів у сумі 500 000 грн, за постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 у справі № 643/9897/21 в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії повинна відбуватись саме у партії.
У зв`язку з цим Національне агентство 06.03.2024 направило до відділу ДВС клопотання з проханням вжити усіх передбачених законодавством заходів примусового виконання судового рішення № 643/9897/21 про конфіскацію суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням вимог законодавства, та вилучити предмет вчинення адміністративного правопорушення – грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн у партії.
Після цього уповноваженою особою відділу ДВС було подано до суду заяву від 01.04.2024, зареєстровану 12.04.2024, якою державний виконавець просив у порядку ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а також ст. 442 ЦПК України з метою забезпечення виконання судового рішення у справі №643/9897/21 від 07.06.2021 в частині конфіскації суми внеску, наданого на підтримку політичної партії з порушенням, замінити сторону боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на політичну партію «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» ІК40419357. Московський районний суд м. Харкова 05.02.2025 виніс постанову у справі № 643/9897/21, якою задовольнив вказану заяву державного виконавця відділу ДВС про зміну сторони боржника у виконавчому провадженні.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції. Розглянувши доводи сторін, перевіривши апеляційні вимоги та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

1) Доводи апелянта про безпідставність заміни боржника у виконавчому провадженні у справі №643/9897/21 та про невідповідність рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 вимогам чинного законодавства у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для заміни сторони боржника в порядку правонаступництва по даній справі апеляційний суд визнає обґрунтованими.
Так, дійсно суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі, послався на положення ст. 442 ЦПК України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а також положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
В ст. 55 ЦПК України законодавець закріпив невичерпний перелік підстав матеріального правонаступництва, за яких виникає процесуальне правонаступництво, а саме: смерть фізичної особи; припинення юридичної особи; заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні; а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником ; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Однак апелянт слушно зазначає, що у даній справі не мало місця вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження, а також відсутні будь-які передбачені законом підстави для правонаступництва у даній справі.
Як зазначається у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 756/8927/15-ц у справі за заявою особи про заміну сторони у виконавчому провадженні, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи – правонаступника.
Як зазначається в ухвалі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 712/599/10, внаслідок правонаступництва в матеріальних правовідносинах відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
В ухвалі від 24.09.2018 у справі № 523/13795/17 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду зауважувала, що виконання судового рішення є стадією цивільного процесу, а отже, процесуальне правонаступництво поширюється й на стадію виконання судового рішення.
Слід зазначити, що при визначенні юридичної природи процесуального правонаступництва слід враховувати, що процесуальне правонаступництво має своєю передумовою безспірний перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Рішення про процесуальне правонаступництво може ухвалюватися тільки за відсутності спору про право на предмет позову між правопопередником і правонаступником.
       Як вбачається з матеріалів справи, підстав для правонаступництва у виконавчому провадженні за справою № 643/9897/21 немає. На думку апеляційного суду, заміна сторони виконавчого провадження у даному випадку на іншу особу є по суті зміною судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021, яке набрало законної сили. Тому суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції від 05.02.2025 про заміну сторони боржника у вказаному виконавчому провадженні.

2) Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про те, що в діях уповноважених осіб політичної партії не було складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.
Так, дійсно ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» в редакції, що діяла на момент вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (30.06.2020), на відміну від чинної редакції даної статті, не передбачала обов`язку політичної партії відмовитися від грошового внеску особи (у випадку неможливості повернення особі – перерахувати до державного бюджету), якщо такий внесок здійснено з порушеннями вимог законодавства, коли їх сума не перевищувала 400 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня року внесення внеску, від фізичної особи або 800 таких розмірів мінімальної заробітної плати від юридичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ВЕГА-БУД», у порушення вимог п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні», порушив встановлений законом порядок надання внеску на підтримку політичної партії, а саме, 30.06.2020 року здійснив внесок на підтримку політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА – УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» у розмірі 500 000 грн. Вказана сума була меншою за 800 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020.
Отже, за отримання даної суми внеску адміністративна відповідальність партії законом не передбачалася. Тому протокол на посадових або уповноважених осіб вказаної партії як таких, що порушили порядок отримання внеску на підтримку політичної партії, не складався, про що також зазначається у відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції на апеляційну скаргу апелянта.
Виходячи з цього, слід вважати слушною позицію апелянта про те, що в даній справі політична партія не є правопорушником в розумінні КУпАП, і мало виконуватися рішення суду першої інстанції в частині стягнення зазначених грошових коштів, які незаконно перейшли на банківський рахунок політичної партії. При цьому державний виконавець мав діяти відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», достеменно виконуючи постанову Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року, яка набрала законної сили від 26.01.2022 року.

3) До доводів апелянта про те, що конфіскація суми внеску не може бути стягнута з партії поза межами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно уповноваженої особи партії, враховуючи те, що політична партія не визнавалася винною за отримання вказаного внеску, а також про те, що оскільки за фактом передачі коштів у даній справі до адміністративної відповідальності був притягнутий лише донор партії, то адміністративне стягнення в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії має бути накладено саме на правопорушника, а до майна самої політичної партії застосовуватися не може, суд апеляційної інстанції ставиться критично з огляду на наступне.
Дійсно по справі, Національне агентство, за результатами винесених вищезазначених судових рішень, користуючись правами стягувача, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», звернулось із клопотанням від 06.03.2024 до відділу ДВС про необхідність забезпечення виконання судових рішень в частині, що стосується конфіскації грошових коштів, що були предметом вчиненого правопорушення. 
Позиція Національного агентства полягала в необхідності виконання з дотриманням вимог законодавства постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії, в резолютивній частині якої зазначено вид накладеного на правопорушника адміністративного стягнення «з конфіскацією суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням закону, в розмірі 500000, 00 (п`ятсот тисяч) грн.».
Як вбачається з матеріалів справи, вказана сума внеску надійшла на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Мегабанк» (ЄДРПО 09804119, МФО 351629).
Аналізуючи вимоги законодавства, зокрема КУпАП, а також Законів України «Про політичні партії в Україні» та «Про виконавче провадження», суд апеляційної інстанції доходить висновку, що саме по собі виконання судового рішення в частині конфіскації майна (грошових коштів) не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із особою встановленого судовим рішенням боржника, на що звертає увагу у своїх відповідях на апеляційну скаргу Національне агентство з питань запобігання корупції.
Дійсно, в даній справі винним за ст. 212-15 КУпАП було визнано саме ОСОБА_1 як особу, що надала внесок на підтримку політичної партії, не маючи права робити такі внески. При цьому політична партія не визнавалася винною за отримання вказаного внеску.
Апелянт стверджував, що згідно з ч. 1 ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що санкцією ст. 212-15 КУпАП передбачено, зокрема, конфіскацію суми внеску на підтримку політичної партії. На думку суду апеляційної інстанції, вказану правову конструкцію належить розуміти буквально як примусову передачу в дохід держави грошових коштів, що становили такий внесок.
Той факт, що грошові кошти, які становили внесок, не перебувають у власності правопорушника на даний момент, на думку суду апеляційної інстанції, не може тягнути за собою невиконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 в частині конфіскації даних коштів.
Згідно з п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішення суду. Згідно з ч.ч. 1–2 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
ОСОБА_1 зазначав, що політична партія не повернула йому наданий ним внесок. Представник політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив цю інформацію.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, конфіскації підлягають саме ті грошові кошти, які були внесені на підтримку політичної партії з порушенням законодавства, незалежно від того, де вони знаходяться на даний момент. Факт відсутності складу адміністративного правопорушення в діях уповноважених осіб політичної партії не впливає на можливість конфіскації вказаних коштів ОСОБА_1 у випадку їх знаходження на поточному рахунку партії, оскільки конфіскація, передбачена санкцією ст. 212-15 КУпАП, пов`язана саме з грошовими коштами, які були сумою внеску на підтримку політичної партії, а не з особою боржника.
На думку суду апеляційної інстанції, державна виконавча служба повинна була з`ясувати, де на даний момент знаходяться вказані кошти правопорушника ОСОБА_1 , які були незаконно переведені ним у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Мегабанк» (ЄДРПО 09804119, МФО 351629), та забезпечити виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 в частині конфіскації вказаних коштів ОСОБА_1 , не змінюючи сторону боржника.
Державна виконавча служба не позбавлена можливості перевірити, де знаходяться вказані кошти. У разі непорозуміння, державний виконавець міг звернутися до суду першої інстанції про уточнення, з якого саме банківського рахунку необхідно стягувати відповідні кошти, враховуючи те, що в матеріалах справи є відомості про те, що дані кошти правопорушника зайшли на зазначений вище банківський рахунок партії і знаходилися там, підтвердженням чому є відомості, зазначені у звіті політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (том 1, а.с.8.).
Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» не позбавляв державного виконавця можливості виписати виконавчі документи на стягнення суми внеску ОСОБА_1 з політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» в такому ж порядку, в якому було виписано виконавчі документи на стягнення з ОСОБА_1 штрафу і судового збору.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника політичної партії ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року – скасуванню.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 3,15,26,62 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1,2,7,25,29,33,38,212-15,294,295 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 212-15 КУпАП, – скасувати.

Апеляційну скаргу представника боржника - політичної партії, – задовольнити.

Прийняте судом апеляційної інстанції рішення не є перешкодою до виконання у відповідності до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» постанови Московського районного суду м. Харкова по цій же справі від 07.06.2021 року, яке набрало законної сили у відповідності до постанови Харківського апеляційного суду від 26.01.2022 року.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М. Курило