Справа № 461/2273/25                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В. Є. 
Провадження № 33/811/603/25                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Винниченка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника потерпілого – адвоката Куспися Євгенія Адамовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2025 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.03.2025 року о 18 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 5, керуючи транспортним засобом Lexus LS 600, д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виїзду з прилеглої території (двір НУ Львівська Політехніка) на дорогу, не надав переваги автомобілю Audi А4, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 10.2. ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 271180 від 14.03.2025 року ОСОБА_1 ,14.03.2025 року о 18 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 5, будучи причетним до вказаної дорожньо-транспотрної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п. 10.а ПДР України.
На постанову судді представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Куспись Є.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді в частині закриття провадження за ст. 122-4 КУпАП скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосувати до нього передбачене законом стягнення – позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат стверджує, що наявність умислу на залишення ОСОБА_1 місця ДТП підтверджена належними доказами, у тому числі фактом того, що ОСОБА_1 не поцікавився станом здоров`я потерпілого, наявністю загрози його життю, не викликав швидку допомогу.
Вважає, що залишення місця пригоди було не вимушеним, а свідомим. На думку апелянта, надуманим є твердження ОСОБА_1 про те, що він поспішав на засідання оргкомітету, оскільки за таких обставин ОСОБА_3 мав би залишатися на території університету та проводити засідання, а не виїжджати та залишати територію університету.
Апелянт сумнівається у достовірності довідки № 331-ВИХ від 14.03.2025 про те, що ОСОБА_1 у період з 18,30 год. до 19.30 год. проводив засідання оргкомітету одного з претендентів на виборах на посаду ректора «Львівської політехніки, оскільки у довідці не зазначено дані претендента-кандидата.
Зауважує, що ОСОБА_1 з`явився аж через три дні після скоєного правопорушення після того, як потерпілою стороною та правоохоронними органами було здійснено встановлення особи правопорушника.
На думку адвоката Куспися Є.А. мотивом залишення місця ДТП ОСОБА_1 стало перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що завдана шкода потерпілому на даний час не відшкодована.
На вказану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 - адвокат Винниченко М.П. подав заперечення, просить постанову судді щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого – адвоката Куспися Є.А. – без задоволення.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, потерпілий ОСОБА_2 та його адвокат Куспись Є.А. у судове засідання апеляційного суду не прибули. 
Від адвоката Куспися Є.А. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_2 за наявними матеріалами у справі.
ОСОБА_1 та його захисник Винниченко М.П. не заперечували проти розгляду справи у відсутності потерпілого та його представника.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Винниченка М.П., які заперечили доводи апеляційної скарги, просили залишити таку без задовлення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, та апелянтом не оспорюється.
Щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілого про необґрунтоване закриття провадження за ст. 122-4 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно з ст. 122-4 КУпАП адміністративне стягнення застосовується за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття в цій часині провадження у справі на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Апеляційний суд погоджується з твердженням судді Галицького районного суду м. Львова про те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , що після того як ОСОБА_2 повідомив, що викликає поліцію, він погодився та очкував працівників патрульної поліції. Стверджував, що місця ДТП він не залишав, а автомобіль залишив за адресою ДТП. Приїзду поліції він очікував близько пів години. Проте, враховуючи необхідність його участі у засіданні оргкомітету одного з претендентів на виборах ректора «Львівської політехніки» о 18:30 год. 11.03.2025, змушений був відлучитися на деякий час. Стверджує, що як тільки працівники поліції йому зателефонували, він одразу з`явився та надав необхідні пояснення. При цьому ОСОБА_1 додатково зазначив, що не розуміє у чому порушені права та інтереси потерпілого постановою суду першої інстанції, адже він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає, що дає потерпілому право відшкодувати завдані збитки. Вважає, що апеляційна скарга подана потерпілим без жодних підстав, через неприязне ставлення до нього.
Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються довідкою директора ІСТР ім. В.Чорновола д.е.н., професора Святослава Князя від 14.03.2025 № 331-Вих про те, що ОСОБА_1 дійсно 11.03.2025 у період – 18:30 год. до 19:30 год у кім. 207 І н.к. проводив засідання оргкомітету одного з претендентів у виборах на посаду ректора «Львівської політехніки», які відбулися наступного дня 12.03.2025.
Таким чином, апеляційному суду не надано достатніх доказів, які б спростували доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 умисно покинув місце ДТП.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 міг бути у стані алкогольного сп`яніння, а тому покинув місце ДТП, є нічим іншим як припущенням апелянта та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Враховуючи викладене, з огляду на обставини справи, із правильністю цього висновку погоджується і суддя апеляційного суду.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а обставини, які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.
Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2025 року яку вважає законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого – адвокат Куспися Євгега Адамовича залишити без задоволення.
Постанову судді Галицького районного суд м. Львова від 14 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Альберт БЕЛЕНА