ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-з/821/53/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №690/352/22 Категорія: на ухвалу 	Здоровило В.А.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 квітня 2025 року м. Черкаси
       
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

	Новікова О.М.,	
  	Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., 	
за участю секретаря	Кофанової А.В.,	

розглянувши заяву представника  ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровичапро ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старший державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Донець Оксана Анатоліївна, справа №690/352/22, –

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою на дії органів ДВС. 
Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 січня 2025 року скаргу задоволено.
Поновлено процесуальний строк звернення із вказаною скаргою до суду.
Визнано дії старшого державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Донець Оксани Анатоліївни щодо закінчення виконавчого провадження №72167654 з примусового виконання виконавчого листа від 26 травня 2023 року у справі № 690/352/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання до досягнення нею 23-річного віку, протиправними.
Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №72167654, винесену 30 липня 2024 року старшим державним виконавцем Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Донець Оксаною Анатоліївною щодо закінчення виконавчого провадження. 
Додатковою ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 20 січня 2025 року заяву задоволено повністю.
Стягнуто із Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6800,00 грн.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 27 березня 2025 року апеляційні скарги представника ОСОБА_3 – адвоката Марченка Максима Михайловича та Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 січня 2025 року залишено без задоволення.
Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 січня 2025 року – залишено без змін.
Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 – адвоката Марченка Максима Михайловича та Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткову ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 20 січня 2025 року задоволено частково.
Додаткову ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 20 січня 2025 року – змінено шляхом зменшення розміру стягнутих витрат на правничу допомогу з 8600,00 грн. до 4500,00 грн.
31 березня 2025 року до Черкаського апеляційного суду надійшла заява від представника  ОСОБА_1  - адвоката Слободянюка А.І.про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції.
Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційні скарги Звенигородського відділу державної виконавчої служби у звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та боржника стягував повідомляв, що планує понести витрати на правничу допомогу орієнтовно в розмірі 10000,00 грн., про відшкодування яких буде подана окрема заява, разом із доказами понесення, протягом 5-ти днів з дня прийняття остаточного рішення за результатами розгляду апеляційної скарги, в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України. 
Вказує, що фактично стягувачем понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18200,00 грн., що підтверджується відповідними доказами.
Представник ОСОБА_3 – адвокат Марченко М.М. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке мотивовано тим, що такі види послуг правової допомоги, як вивчення змісту апеляційної скарги, опрацювання доводів та законодавчої бази на яких базувалася апеляційна скарга, аналіз судової практики для підготовки та написання відзиву на апеляційну скаргу, після відкриття апеляційного провадження, які згадані в п. 1 Детального опису, не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною, відповідно до постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20.
Вказане стосується і до подання документів до суду.
Щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке відбулося 27.03.2025 року, то необхідно враховувати ту кількість часу, яку затрачено на судове засідання у даній справі.
Вказує, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про надання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви відшкодуванню не підлягають. Це узгоджується із постановою Об`єднаної палати Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22.
Також містяться заперечення щодо стягнення гонорару успіху.
Крім того, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, заявив Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
У поданому клопотанні зазначає, що такі види послуг правової допомоги, як вивчення змісту апеляційної скарги, опрацювання доводів та законодавчої бази на яких базувалася апеляційна скарга, аналіз судової практики для підготовки та написання відзиву на апеляційну скаргу, після відкриття апеляційного провадження, які згадані в детальному описі, не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною. Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20.
Також, вказує, що подання документів до суду взагалі не відноситься до професійних послуг адвоката, що зумовлює автоматичне зменшення вартості послуг пункту 2 Детального опису від 28.03.2025 року.
Крім того, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у своїй постанові від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22, звернув увагу на те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення між ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Установлено, що правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надавав адвокат Слободянюк А.І.
У відзивах на апеляційні скарги, адвокат Слободянюк А.І. вказував про понесені витрати на правничу допомогу та орієнтовний їх розмір, а також про намір подати докази розміру понесених витрат у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
31 березня 2025 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Слободянюк А.І. подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Разом із заявою стороною стягувача надано (з доказом надіслання на адресу учасників справи), документи на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Зокрема:
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; 
- договір №62 про надання правничої (правової) допомоги від 06 вересня 2022 року;
- додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги 06.09.2022;
- додаткову угоду № 2 від 26.12.2023; 
- додаткову угоду № 3 від 30.12.2024; 
- акт № 5 приймання-передачі наданих послуг та понесених витрат від 28.03.2025;
- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом;
- довідку адвоката про оплату правничої допомоги під час розгляду справи №690/352/22 у Черкаському апеляційному суді.
До складу витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції стягувач включив вивчення змісту апеляційної скарги Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та написання відзиву на неї (6500,00 грн.), вивчення змісту апеляційної скарги боржника та написання відзиву на неї (6500,00 грн.), участь у судовому засіданні (1200,00 грн.), подання заяви про ухвалення додаткової постанови (1000,00 грн.), «гонорар успіху» (3000,00 грн.). 
Загальна сума витрат на правову допомогу становить 18200,00 грн.
Оцінюючи заявлений стороною стягувача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, на предмет їх пропорційності складності справи, враховуючи принципи розумності та необхідності понесених витрат, а також враховуючи наявність заперечень сторони боржника та відділу ДВС, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення із Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. з оплати витрат на правничу допомогу, тобто по 1500,00 грн. з кожного.
Колегія суддів вважає, що визначений розмір відповідатиме принципам розумності, справедливості та достатності, а тому заява представника стягувача підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд –

ухвалив:

Заяву представника  ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровичапро ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою стягувача  ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник:  ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старший державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Донець Оксана Анатоліївна, справа №690/352/22задовольнити частково.
Стягнути із Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь  ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту.
Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Судді