ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/31559/24
Провадження № 33/820/84/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Уроди О.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Нафтагруп-Транс 1» 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
За постановою суду, 11 листопада 2024 року о 19 год. 45 хв. ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом «DAF-XF 109.460» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «AKCELIK» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння по вул. Західно-Окружній, 5/2, в м. Хмельницькому.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Урода О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вважає оскаржувану постанову суду необґрунтованою, оскільки судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази.
Апелянт стверджує, що з відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи, не вбачається хто керує транспортним засобом та чи такий належить ОСОБА_1 .
Крім того, час, зазначений на відеозаписі, не відповідає дійсності та іншим матеріалам справи.
Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки дійсно вживав алкогольні напої.
Звертає увагу на те, що місцевий суд відмовив у допиті свідка ОСОБА_2 , який може підтвердити, що саме він, у встановлений день, керував транспортним засобом.
Апелянт вважає, що працівниками поліції порушено вимоги інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015», оскільки під час використання приладу Драгер було використано не сертифікований мундштук, що підтверджується відповіддю УПП в Хмельницькій області на адвокатський запит №196аз/41/18/01-2024.
Крім того, зазначений прилад Драгер, при першому використанні, видав помилковий результат, а під час другого використання приладу, не було змінено мундштук. 
На думку апелянта, використання не сертифікованого мундштука впливає на правильність результату вимірювання вказаним приладом Драгер, тому проведений тест ОСОБА_1 є недійсним.
Апелянт звертає увагу на те, що письмові пояснення ОСОБА_1 написані ним частково власноруч, а частково під диктовку працівника поліції, тому є незаконним та недопустимим доказом.
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Урода О.В. не з`явилися. 25.03.2025 року захисник подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та апелянта ОСОБА_1 , а тому перешкод для апеляційного розгляду немає. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 706315 від 11.11.2024 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 вчинив порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України; 
- роздруківки результату приладу «Драгер» № 2753, з якої убачається результат 1,81 %о, 
- акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого слідує, що результат тесту з використанням спеціального технічного засобу – 1,81 %о, проведений на місці зупинки транспортного засобу;
- письмових пояснень ОСОБА_1 , з яких слідує, що останній керував транспортним засобом «DAF-XF 109.460», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «AKCELIK», д.н.з. НОМЕР_2 ;
- відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом «DAF-XF 109.460», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «AKCELIK», д.н.з. НОМЕР_2 , та процедуру проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував керування вказаним транспортним засобом у встановлений день, оскільки віз нафтопереробні продукти з Румунії, про що зазначив у своїх письмових поясненнях, та порушив правила ПДР, зупинивши транспортний засіб посеред проїжджої частини (на зустрічній полосі), по вказаній адресі, що стало підставою для перевірки його документів працівниками поліції.
Окрім того, нагрудними камерами працівників поліції, зафіксовано неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, повертаючись з Румунії, через місто Чернівці до міста Хмельницький. Як опинився на вул. Західно-Окружній, в м. Хмельницькому не пам`ятає. В кабіні даного транспортного засобу, окрім нього, нікого не було. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці події погодився та результат 1,81%, зафіксовано у матеріалах справи.
Обставини керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом 11 листопада 2024 року о 20 год. 58 хв, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, повністю стверджуються, жодним чином, не спростованими ОСОБА_1 та його захисником, вказаними вище, дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Уроди О.В. про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.
Щодо апеляційних тверджень сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, то такі є безпідставними, так як наявні докази у справі повністю відтворюють обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, є належними, допустимими, достатніми, та такими, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують вину останнього.
Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які пов`язані між собою, не викликають сумнівів, їх достатність, що в сукупності підтверджує вину ОСОБА_1 , в інкримінованому йому правопорушенні, відмову місцевого суду стороні захисту у допиті свідка ОСОБА_3 апеляційний суд вважає обґрунтованою.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, працівниками поліції використано не сертифікований мундштук, а при повторному проведенні огляду за допомогою цього приладу, не було замінено мундштук, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.
З відеозапису з місця події вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 особисто розпакував стерильний мундштук, за допомогою якого пройшов такий огляд.
Окрім того, відповідно до ДСТУ ЕN 15964:2014 пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів (тобто, використання мундштука, який вже використаний іншим п`яним водієм). Тобто призначений тільки для одноразового використання. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.
При цьому, в розділі Умови проведення вимірювань Інструкції по експлуатації, який передбачає порядок роботи аналізатора «ALKOTEST 6810» прямо передбачено необхідність використання саме нового мундштука для кожної особи.
Аналізуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, працівниками поліції дотримано вимог діючого законодавства та положень Інструкції про використання приладу Драгер, підстав вважати проведений такий огляд незаконним не має підстав.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що письмові пояснення ОСОБА_1 написані ним частково власноруч, а частково під диктовку працівника поліції, тому такі є незаконним та недопустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки письмові пояснення ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких убачається, що ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що вживав алкогольні напої та керував транспортним засобом, прямуючи з Румунії до міста Хмельницького. 
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                Кулеша Л.М.