У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
29 травня 2025 року                                                                      
м. Київ
справа № 461/14845/14-к
провадження № 51-173ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року,  
в с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Верховний Суд ухвалою від 05 травня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
У межах встановленого строку захисник знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 05 травня 2025 року.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, захисник, висловлюючи незгоду з вказаним судовим рішенням, має вказати в чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте наведених положень процесуального закону не дотримано. 
Так, за змістом касаційної скарги захисникоспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення та просить дати цим доказам іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в порядку касаційної процедури. 
Крім того, в касаційній скарзі захисник, посилається на наявність підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України та п. 5 ст. 284 КПК України, які є нереабілітуючими. Водночас просить касаційний суд закрити кримінальне провадження за відсутності в діянні ОСОБА_5 складу інкримінованого злочину, тобто з реабілітуючої підстави.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути захиснику.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                      ОСОБА_3