П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4805/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
15 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" до Державного агентства України з розвитку меліорації,  рибного господарства  та продовольчих програм про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" звернулося в суд з позовом до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм щодо невиконання вимог абзацу 12 частини 1 статті 13 Закону України "Про тваринний світ" в частині подання документів з питань надання у користування рибогосподарського водного об`єкта Новокостянтинівського водосховища, площею 254,00 га в адмінмежах Хмельницького району Хмельницької області, органам, які уповноважені приймати рішення про надання у користування такого об`єкту та зобов`язати Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм виконати вимоги абзацу 12 частини 1 статті 13 Закону України "Про тваринний світ" в частині подання документів з питань надання у користування рибогосподарського водного об`єкта - Новокостянтинівського водосховища, площею 254,00 га в адмінмежах Хмельницького району Хмельницької області, органам, які уповноважені приймати рішення про надання у користування такого об`єкту.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" зареєстроване 27.09.2012 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності - прісноводне рибальство.
09.02.2023 Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області та 15.02.2023 Державне агентство меліорації та рибного господарства України погодили позивачу режим рибогосподарської експлуатації Новокостянтинівського водосховища в адмінмежах Хмельницького району Хмельницької області.
28.06.2023 Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області видало позивачу Дозвіл № 01/2023 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) – здійснення промислового рибальства на Новокостянтинівському водосховищі в адмінмежах Хмельницького району Хмельницької області.
У листопаді 2023 року позивач звернувся до Державного агентства меліорації та рибного господарства України з листом, у якому, посилаючись на абзац 12 частини 1 статті 13 Закону України "Про тваринний світ", просив подати в установленому порядку документи з питань надання йому у користування рибогосподарського водного об`єкту – Новокостянтинівського водосховища органам, які уповноважені приймати рішення про надання у користування такого об`єкту.
Листом № 3-6.2.3-16/7592-23 від 13.12.2023 відповідач повідомив, що Законом України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" та Положенням про Державне агентство розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затверджене постановою КМУ від 30.09.2015 №895, не передбачені повноваження Держрибагентства з підготовки та подання документів щодо надання у користування рибогосподарських водних об`єктів органам, які уповноважені згідно з вимогами статті 13 Закону України "Про тваринний світ" приймати такі рішення.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог абзацу 12 частини 1 статті 13 Закону України "Про тваринний світ", позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні адміністративного позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, органами місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у водних об`єктах (їх частинах), регулює Закон України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" від 8 липня 2011 року N 3677-VI (далі – Закон N 3677-VI).
За визначенням статті 1 Закону N 3677-VI рибогосподарський водний об`єкт (його частина) - водний об`єкт (його частина), що використовується або може використовуватися для цілей рибного господарства.
Державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства ,та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, місцеві державні адміністрації (стаття 6 Закону N 3677-VI).
За змістом пункту 1 Положення про Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року N 895 (далі - Положення N 895), Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства.
Відповідно до статті 9 Закону N 3677-VI до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства відповідно до покладених на нього завдань належать, зокрема:
здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах (їх частинах) ;
здійснення контролю за дотриманням правил використання об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів;
затвердження режимів рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та контроль за діяльністю спеціальних товарних рибних господарств;
здійснення інших повноважень відповідно до цього Закону.
Крім того, статтею 13 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 № 2894-III (далі – Закон № 2894-III) до повноважень центральних органів виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу належить, зокрема:
здійснення державного регулювання і контролю у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу;
вирішення відповідних питань у сфері користування об`єктами тваринного світу;
розроблення порядку видачі відповідних дозволів чи інших документів на право використання об`єктів тваринного світу, а також забезпечення видачі таких документів на право використання об`єктів тваринного світу, які належать до природних ресурсів загальнодержавного значення;
встановлення лімітів, норм використання об`єктів тваринного світу, вирішення в межах своїх повноважень питань щодо регулювання здійснення полювання, рибальства та інших видів використання об`єктів тваринного світу;
подання в установленому порядку документів з питань надання у користування мисливських угідь та рибогосподарських водних об`єктів органам, які уповноважені приймати рішення про надання у користування таких угідь та об`єктів, тощо.
За визначенням статті 3 Закону № 2894-III об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Відповідно до статті 20 Закону № 2894-III за умови додержання вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів можуть здійснюватися такі види використання об`єктів тваринного світу, зокрема: рибальство, включаючи добування водних безхребетних тварин.
Згідно зі статтею 25 Закону № 2894-III рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.
За змістом статті 26 Закону № 2894-III підприємствам, установам, організаціям і громадянам у порядку спеціального використання об`єктів тваринного світу надається право ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних на промислових ділянках рибогосподарських водних об`єктів та континентальному шельфі України.
Статтею 17 Закону № 2894-III до спеціального використання об`єктів тваринного світу віднесені усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Цією нормою також передбачено, шо спеціальне використання об`єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об`єктами. Спеціальне використання об`єктів тваринного світу здійснюється лише за відповідними дозволами чи іншими документами, що видаються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ця вимога поширюється також на власників чи користувачів земельними ділянками, на яких перебувають (знаходяться) об`єкти тваринного світу.
Пунктом 70 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, затвердженого Законом України від 19.05.2011 N 3392, до документів дозвільного характеру віднесений дозвіл на спеціальне водокористування, який видається у порядку, встановленому Водним кодексом України.
Відповідно до статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
За змістом статті 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (частина дев`ята статті 44 зазначеного Кодексу).
Згідно зі статтею 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються, зокрема: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів). Видача або надання відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви та документів, необхідних для видачі дозволу.
Статтею 49 Водного кодексу України також передбачено, що органи, зазначені у частині другій цієї статті, зобов`язані протягом п`яти робочих днів з дня надходження заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування надіслати копії відповідних документів: у разі використання підземних вод - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр; у разі використання водних об`єктів, віднесених до категорії лікувальних, - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, зобов`язані протягом 15 календарних днів з дня одержання копій документів надати безоплатно органу, що приймає рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування, висновки в електронній формі щодо можливості його видачі.
Отже, статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства на підставі заяви зацікавленої особи, до якої, зокрема, доданий договір оренди водойми, з урахуванням висновку відповідного центрального органу виконавчої влади, надання якого передбачене цією нормою у деяких випадках.
За змістом статті 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.
Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.
Таким чином, приписами діючого земельного та водного законодавства визначено, що надання земельної ділянки водного фонду в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб та видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування за заявою зацікавленої особи. Лише після отримання відповідної заяви у вказаних органів виникають обов`язки, пов`язані з наданням земельної ділянки водного фонду в користування на умовах оренди та оформленням дозволу на спеціальне водокористування.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, ані режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта, ані дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах не визначають правових підстав користування водним об`єктом та не можуть бути правовстановлючими документами, які надають право користування водними об`єктами чи землями водного фонду.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 09.04.2024 р. у справі №902/144/23.
Позивач не надав до суду докази звернення до відповідних органів з заявами про надання спірної земельної ділянки водного фонду в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб та про видачу дозволу на спеціальне водокористування вказаним водним об`єктом.
Тому, будь-які обов`язки, пов`язані з підготовкою та оформленням вказаних дозвільних документів, в тому числі і ті, що передбачені частиною 12 частини 1 статті 13 Закону № 2894-III, у відповідача відсутні.
Колегія суддів зауважує, що встановлене статтею 51 Водного Кодексу України виключення щодо неможливості надання у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водосховищ комплексного призначення, одночасно не суперечить положенням статті 13 Закону України «Про тваринний світ», що мають загальний характер та не може бути подолано шляхом застосування положень, що регулюють повноваження центральних органів виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу
Таким чином, зобов`язання стосовно реалізації будь-яких повноважень центрального органу виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу не може здійснюватися всупереч вимогам Водного кодексу України.
Також слід врахувати, що відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, визначальним для суду при вирішенні адміністративного спору є встановлення наявності чи відсутності порушеного прав позивача діями, бездіяльністю чи рішенням відповідача.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Суд не встановив, а позивач не надав суду докази порушення відповідачем його права на отримання в користування рибогосподарського водного об`єкта - Новокостянтинівського водосховища, площею 254,00 га в адмінмежах Хмельницького району Хмельницької області.
Відсутність порушених прав та інтересів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, адже завданням адміністративного судочинства є ефективний захист та відновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів особи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.