Справа № 728/375/25 	Головуючий у 1 інстанції Сороколіт Є. М. 	
Провадження № 33/4823/472/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 124 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого судді     Салая Г.А. 
з участю захисника     Антоненка І.Є. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що 31 січня 2025 року о 17.00 год. у с. Курінь по вул. Центральній, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив з`їзд на узбіччя й зіткнення з деревом, чим порушив вимоги 12.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду змінити, призначивши ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не навів переконливих мотивів для застосування саме покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами за наявності альтернативного, більш м`якого виду стягнення – штрафу. Звертає увагу, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей. Останній офіційно працевлаштований, обіймає посаду тракториста, а тому для виконання службових обов`язків йому необхідно мати водійське посвідчення. Зазначена робота є єдиним джерелом доходу сім`ї ОСОБА_1 . За місцем проживання та роботи останній характеризується позитивно. ОСОБА_1 щиро кається в скоєному. Захисник вважає, що покарання, призначене останньому місцевим судом, є надто суворим. 
Із матеріалів справи, пояснень захисника, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Протиправні дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними й перевіреними в судовому засіданні доказами та ніким не оспорюється.  
У свою чергу, згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Однак, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення в межах, визначених санкцією ст. 124 КУпАП, місцевий суд не дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки не врахував у повному обсязі характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність – щире розкаяння винного. 
Апеляційний суд бере до уваги особу ОСОБА_1 , який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працює на посаді механізатора (тракториста), вказана робота є єдиним джерелом доходу сім`ї, у вчиненому останній щиро розкаявся. Крім того, від його протиправний дій тяжких наслідків не настало.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 місцевим судом, через свою суворість не відповідає характеру вчиненого ним адміністративного правопорушення і його особі та не є справедливим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції в цій частині. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити.
Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай