ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року 
м. Київ

справа № 240/33480/23
адміністративне провадження № К/990/32762/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубок Сергій Миколайович, на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року (головуючий суддя:                Панкеєва В.А.), та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2024 року (головуючий суддя: Смілянець Е.С., судді: Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О.).
Суть спору
1. У листопаді 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022           № 168 (далі - Постанова № 168) та індексації;
1.2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168 та індексації.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження служби позивач отримував щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою               № 168, проте, відповідач розрахував та виплатив грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік без врахування указаної щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, яка йому виплачувалась. 
Установлені судами фактичні обставини справи
3.  ОСОБА_1 проходив військову службу та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2023 №133 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 09.05.2023.
4. В листопаді 2023 року представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію чи включено до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2022 та 2023 роки, суми індексації та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
5. Листом від 20.11.2023 №16822 військова частина НОМЕР_1 направила представнику позивача довідку про виплачені одноразові додаткові види грошового забезпечення за 2021-2023 роки військовослужбовцю ОСОБА_1 , з якої встановлено, що позивачу в жовтні 2022 року виплачено грошову допомогу на оздоровлення у сумі 14626,50 грн.
6. Вважаючи протиправним невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, сум додаткової винагороди та індексації, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
7. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024, позовні вимоги задоволено частково.
7.1. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення індексації грошового забезпечення при здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік.
7.2. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення, з урахування суми індексації, з урахуванням виплачених сум.
7.3. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
8. Задовольняючи позов у вказаній частині, суд першої інстанції, виходив з того, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців при розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік. Під час проходження ОСОБА_1 військової служби, йому нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення. Отже, відповідач був зобов`язаний при визначенні позивачу розміру грошової допомоги для оздоровлення виходити з розміру щомісячної індексації.
9. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій, які полягають у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислена грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, суми індексації, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
10. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині врахування в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, виплаченої додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд першої інстанції зазначив, що означена додаткова винагорода не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме на період дії воєнного стану, пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
11. З підстав наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився й апеляційний суд, що відповідач правомірно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано спірну виплату додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
12. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій               ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубок Сергій Миколайович, звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) з касаційною скаргою, з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої, підпунктом «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
13. На обґрунтування підстав касаційного оскарження за вказаним пунктом скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 1 розділу ХХІІІ Порядку № 260 стосовно включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення.
14. Скаржник наполягає на тому, що додаткова винагорода, визначена Постановою № 168, виплачується на період дії воєнного стану, є невід`ємною складовою місячного грошового забезпечення та фінансується за рахунок видатків саме на грошове забезпечення, а тому уважає, що означена додаткова винагорода має бути включена до розрахунку розміру грошової допомоги для оздоровлення, яка своєю чергою обчислюється із розміру повного місячного грошового забезпечення.
15. У цьому зв`язку скаржник вказує на правові висновки, викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22, яка, на переконання скаржника, підтверджує його доводи щодо необхідності включення додаткової винагороди, яка є невід`ємною складовою місячного грошового забезпечення, до розрахунку розміру грошової допомоги для оздоровлення.
16. Також скаржник просить урахувати висновки Верховного Суду викладені у постанові від 31.03.2021 у справі № 620/2878/20 про те, що оскільки додаткова грошова винагорода на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, немає підстав вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення. 
17. Суд ухвалою від 10.09.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубок С.М.
18. Ухвалою Суду від 10.04.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
19. Не погодившись із доводами касаційної скарги військова частина НОМЕР_1 подала відзив у якому просить залишити її без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 - без змін.
Висновки Верховного Суду, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
20. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Водночас згідно із частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
21. За приписами частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
22. У межах цього касаційного проводження питанням, яке потрібно вирішити є те, чи ураховується передбачена Постановою № 168 щомісячна додаткова винагорода до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір допомоги на оздоровлення за 2022 рік.
23. Після відкриття провадження у цій справі, Верховний Суд у постановах, зокрема, від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 23.09.2024 у справі                         № 240/33138/23, від 26.11.2024 у справі № 240/1800/24, від 29.01.2025 у справі               № 240/34080/23, від 26.02.2025 у справі № 240/26420/23 під час розгляду подібних правовідносин сформував висновок щодо врахування додаткової винагороди, передбаченою Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової допомоги для оздоровлення та виходив із такого.
24. У частині другій статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон            № 2011-ХІІ) наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
25. За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
25.1. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
26. Частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
27. За змістом частини першої статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
28. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
29. Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
30. Згідно з пунктом 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством оборони України.
31. Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII, Постанови № 704 затверджено Порядок № 260, пунктами 1 та 6 розділу XXIII якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
31.1. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
32. Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку № 260).
33. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
34. Аналіз наведених правових норм свідчить, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.
35. При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.
36. В умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
37. Безумовно, система матеріального забезпечення військовослужбовців виконує стимулювальну функцію, що, крім патріотизму, є потужною мотивацією і адекватною відповіддю держави, яка піклується про військовослужбовців під час дії воєнного стану.
38. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
39. Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.
40. Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
41. Спірні правовідносини, які склались у цій справі, виникли у зв`язку з невключенням до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислена одноразова грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та індексації.
42. Враховуючи, що позивач оскаржує рішення судів попередніх інстанцій лише в частині позовних вимог про врахування в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, виплаченої додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд касаційної інстанції переглядає зазначені судові рішення в межах вимог касаційної скарги.
43. Отже, спірним питанням на стадії касаційного провадження є невключення додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, до складу грошової допомоги для оздоровлення на відповідний рік, яка виплачується військовослужбовцю за правилами Порядку № 260.
44. Так, зі змісту частини першої статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ висновується, що ці норми встановлюють лише право військовослужбовця на отримання допомоги на оздоровлення.
45. Положення четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ є відсилочними, оскільки розміри грошового забезпечення визначає Кабінет Міністрів України, а право визначити порядок виплати грошового забезпечення законодавець делегував, зокрема, Міністру оборони України.
46. Такими нормативно-правовими актами є Постанова № 704, якою, з-поміж іншого, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, крім посадового окладу; окладу за військовим званням включає і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та Порядок № 260.
47. Отже, за своєю правовою природою, додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.
48. Водночас у пункті 16 розділу І Порядку № 260 визначено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, непередбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
49. При цьому пунктом 6 розділу XXIII Порядку № 260 обумовлено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
50. Верховний Суд у постановах від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 23.09.2024 у справі № 240/33138/23, від 26.11.2024 у справі № 240/1800/24, від 29.01.2025 у справі № 240/34080/23, від 26.02.2025 у справі № 240/26420/23 констатував, що за своєю правовою природою додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час дії воєнного стану.
51. За правилами пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку № 260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові).
52. Також Верховний Суд констатував, що, делегуючи Кабінету Міністрів України право визначати розміри грошового забезпечення, а Міністру оборони України установлювати порядок його виплати, законодавець установив певну ієрархію щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, що ураховуються при обчисленні окремих видів одноразових виплат для військовослужбовців. Тому саме положення Порядку № 260 унормували приписи Закону № 2011-ХІІ, установивши пряму норму щодо виключення винагороди із категорії складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється розмір грошової допомоги для оздоровлення.
53. Отже, висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 23.09.2024 у справі № 240/33138/23, від 26.11.2024 у справі № 240/1800/24, від 29.01.2025 у справі № 240/34080/23, від 26.02.2025 у справі № 240/26420/23, є релевантними та застосовними до спірних правовідносин у справі, яка розглядається.
54. У доводах касаційної скарги автор вказує на необхідність за аналогією застосовувати під час вирішення цього спору правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.
55. Водночас варто зазначити, що у наведеній справі вирішувалося питання стосовно невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, з мотивів відсутності необхідних бюджетних асигнувань. Натомість у справі, що розглядається, питання стосується включення/невключення до складу місячного грошового забезпечення, з якого нарахована грошова допомога для оздоровлення, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 на період дії воєнного стану. Отже, висновки Верховного Суду, викладені постанові від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22, на які посилається автор касаційної скарги, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, а відтак не підлягають застосуванню.
56. Не є обґрунтованими й посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 31.03.2021 у справі № 620/2878/20, оскільки у цій справі вирішувалося питання щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Натомість у справі, що розглядається, вирішується питання щодо правильності обчислення розміру грошової допомоги для оздоровлення, з урахуванням іншого виду винагороди, запровадженої Постановою № 168 на період дії воєнного стану, тому обставини цих справ не є подібними.
57. За таких обставин і правового регулювання суди попередніх інстанцій мотивовано виходили з того, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, запроваджена на період дії воєнного стану та жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168.
58. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
59. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
60. Рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції в цій частині не перевіряються.
61. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Судові витрати
62. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубок Сергій Миколайович, залишити без задоволення.
2. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі № 240/33480/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько М.В. Білак   В.М. Соколов