ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2025 р.                               Справа № 910/7301/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сибіги О.М.
суддів:            Станіка С.Р. 
          Козир Т.П. 
 
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 20.03.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець»
на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2024
у справі № 910/7301/24 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургмаш»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 417 358,20 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Приватне акціонерне товариство "Металургмаш" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (відповідач) про стягнення 417 358,20 грн., з них: основного боргу - 313 292,43 грн., пені - 56 213,88 грн., штрафу - 15 907,01 грн., інфляційний втрат - 21 352,31 грн. та 3% річних - 10 692,57 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 1579/01/20 від 01.07.2020. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7301/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 по справі № 910/7301/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Металургмаш" 294 592,87 грн. основного боргу; 10 692,57 грн. трьох процентів річних; 21 352,31 грн. інфляційний втрат та 6 260,37 грн. витрат зі сплати судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 18 699,56 грн. основного боргу.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідачем допущено порушення умов договору та регуляторних актів щодо оплати отриманої електричної енергії, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 294  592,87 грн., інфляційних втрат у розмірі 21  352,31 грн. та 3% річних у розмірі 10  692,57 грн. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 18  699,56 грн. з підстав сплати означеної суми під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 по справі № 910/7301/24, 06.09.2024 від Державного підприємства "Гарантований покупець" до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 19.08.2024 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також закрити провадження в частині стягнення 246,80 грн.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним дотриманням норм матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024, матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" по справі № 910/7301/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Вовк І.В., Палій В.В.
16.09.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7301/24.
03.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7301/24.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 в зв`язку з відставкою судді Палія В.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024, для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у справі  № 910/7301/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді Вовк І.В., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 відмовлено ДП "Гарантований покупець" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 у справі № 910/7301/24 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги. 
05.11.2024 Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, в зв`язку з відставкою судді Вовка І.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7301/24.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024, для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у справі  № 910/7301/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя - Сибіга О.М., судді - Станік С.Р., Козир Т.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7301/24 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 та призначено розгляд справи на 30.01.2025.
30.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Металургмаш" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.
30.01.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. з 29.01.2025 на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 розгляд справи призначено на 20.03.2025. 
Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.07.2020 між Приватним акціонерним товариством «Металургмаш» та Державним підприємством «Гарантований покупець» укладено договір № 1579/01/20 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 вересня 2019 року № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).
Відповідно до п. 2.3. договору продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу. 
Пунктом 3.2. договору визначено, що розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.
Додатковою угодою № 378/01/21 від 11.02.2021 сторони дійшли згоди викласти п. 3.3. договору у новій редакції, відповідно до якої оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами. 
Відповідно до п. 4.6. договору (в редакції додаткової угоди № 378/01/21 від 11.02.2021) гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від не оплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від не оплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів га рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом.
На виконання умов договору № 1579/01/20 від 01.07.2020 у жовтні 2021 року, у період з лютого 2022 по грудень 2022 року, у період з лютого 2023 по липень 2023 року та у період з вересня 2023 року по жовтень 2023 року позивач продав, а гарантований покупець купив електричну енергію, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.
За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково, за розрахунками позивача, заборгованість відповідача за договором № 1579/01/20 від 01.07.2020 становить 313  292,43 грн.
Крім того, за порушення зобов`язання по оплаті отриманої електричної енергії позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 56  213,88 грн., штраф у розмірі 15  907,01 грн., 3% річних у розмірі 10  692,57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21  352,31 грн.
Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що наказами Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 та від 15.06.2022 № 206 зобов`язано ДП "Гарантований покупець" з дати набрання ним чинності на період дії воєнного стану України з коштів, що наявні на поточному рахунку забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, в межах 15% та 18% від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік із дотриманням Порядку. Відтак, відповідач зазначає, що всі його розрахунки здійснюються у відповідності до зазначених вище наказів, а тому позивачем не доведено порушення порядку розрахунків та строків оплати електричної енергії.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Спірні правовідносини щодо стягнення боргу за поставлену електричну енергію, регулюються нормами Цивільного Кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Порядку купівлі Гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії затвердженого постановою від 26.04.2019 № 641 (надалі - Порядок №641).
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 1, 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема, забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, включаючи забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за механізмом ринкової премії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 324 "Про утворення державних підприємств "Гарантований покупець" та "Оператор ринку" утворено Державне підприємство "Гарантований покупець" на базі філії Гарантований покупець Державного підприємства "Енергоринок " шляхом виділу майна, прав та обов`язків стосовно нього відповідно до розподільного балансу для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 № 455 затверджено статут "Гарантований покупець", у відповідності до п. 5 якого підприємство утворено з метою забезпечення купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (у разі використання гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим "зеленим" тарифом відповідно до законодавства, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності.
Гарантований покупець є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності зі здійснення функції гарантованого покупця, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 25.06.2019 року № 1217.
За змістом ч. 2 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено зелений тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленим" тарифом або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим тарифом" (п. 18).
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" купівля-продаж такої електричної енергії за зеленим тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено зелений тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії зеленого тарифу.
Для здійснення купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом кандидат у виробники за "зеленим" тарифом укладає з гарантованим покупцем договір купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом (п. 2.1. гл. 2 Порядку № 641).
Як вже було встановлено судом, 01.07.2020 між позивачем, як продавцем за "зеленим" тарифом, та відповідачем, як гарантованим покупцем, укладено договір № 1579/01/20, за умовами якого відповідачем були прийняті на себе зобов`язання з купівлі у позивача електричної енергії, виробленої за "зеленим" тарифом.
Судом встановлено, що на виконання умов договору № 1579/01/20 від 01.07.2020 у жовтні 2021 року, у період з лютого 2022 по грудень 2022 року, у період з лютого 2023 по липень 2023 року та у період з вересня 2023 року по жовтень 2023 року позивач продав, а гарантований покупець купив електричну енергію, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії: від 31.10.2021 на суму 43 654,31 грн., від 28.02.2022 на суму 23 733,97 грн., від 31.03.2022 на суму 42 921,36 грн., від 30.04.2022 на суму 34 711,78 грн. (актом коригування від 17.02.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за квітень 2022 року та збільшено загальну вартість електричної енергії на 5,59 грн.), від 31.05.2022 на суму 45 437,93 грн. (актом коригування від 16.03.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за травень 2022 року та збільшено загальну вартість електроенергії на 2332,02 грн.), від 30.06.2022 на суму 51 416,16 грн. (актом коригування від 20.03.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за червень 2022 року та зменшено вартість на -5,59 грн.), від 31.07.2022 на суму 52 048,09 грн., від 31.08.2022 на суму 46 768,91 грн., від 30.09.2022 на суму 32 648,20 грн. (актом коригування від 30.04.2024 збільшено загальну вартість відпущеної електроенергії за вересень 2022 року на 214,36 грн.), від 31.10.2022 на суму 44 764,90 грн., від 30.11.2022 на суму 17 970,68 грн., від 31.12.2022 на суму 18 492,43 грн., від 28.02.2023 на суму 29 526,12 грн., від 31.03.2023 на суму 41 123,16 грн., від 30.04.2023 на суму 32 400,16 грн. (актом коригування від 11.07.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за квітень 2023 та зменшено загальну вартість електричної енергії на 7,09 грн.), від 31.05.2023 на суму 56 448,36 грн. (актом коригування від 18.08.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за травень 2023 року та збільшено загальну вартість на 7,09 грн.), від 30.06.2023 на суму 61 571,64 грн. (актом коригування від 19.10.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за червень 2023 року та зменшено вартість на 21,29 грн.), від 31.07.2023 на суму 61 910,34 грн., від 30.09.2023 на суму 70 803,97 грн. (актом коригування від 31.01.2023 змінено обсяг відпущеної електроенергії за вересень 2023 року та збільшено загальну вартість електроенергії на 14,38 грн.), від 31.10.2023 на суму 48 744,32 грн.
Акти купівлі-продажу електроенергії підписані представниками сторін без зауважень.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В пункті 10.1. Порядку визначено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої Адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п. 10.4. Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.
Отже, приймаючи до уваги умови укладеного сторонами договору та п. 10.4 Порядку № 641, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди станом на час розгляду справи є таким, що настав.
За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково, що підтверджується платіжними інструкціями: № 165092 від 13.10.2021 на суму 7315,62 грн., №167110 від 25.10.2021 на суму 5548,40 грн., № 172805 від 29.10.2021 на суму 3982,12 грн., № 175573 від 29.10.2021 на суму 1383,10 грн., № 186314 від 12.11.2021 на суму 8684,55 грн., № 259399 від 28.09.2022 на суму 5904,17 грн., № 262 679 від 18.10.2022 на суму 6454,03 грн., № 18/10/2023317 207 від 18.10.2023 на суму 20,98 грн., № 20/10/2023318 151 від 20.10.2023 на суму 8,79 грн., № 26/10/2023320 080 від 26.10.2023 на суму 31,83 грн., № 326802 від 30.11.2023 на суму 28,33 грн., № 333165 від 28.12.2023 на суму 48,36 грн., № 348864 від 21.02.2024 на суму 142,74 грн., № 207 821 від 15.02.2022 на суму 4910,09 грн., № 212 436 від 24.02.2022 на суму 10 647,85 грн., № 226505 від 08.06.2022 на суму 6482,53 грн., № 216488 від 29.03.2022 на суму 3078,86 грн., № 218217 від 07.04.2022 на суму 3177,50 грн., № 219161 від 15.04.2022 на суму 1972,69 грн., № 220084 від 25.04.2022 на суму 844,50 грн., № 222871 від 06.05.2022 на суму 2242,51 грн., № 269311 від 07.12.2022 на суму 2730,79 грн., № 31/05/2023298300 від 31.05.2023 на суму 3277,52 грн., № 06/06/2023299318 від 06.06.2023 на суму 6064,88 грн., № 222872 від 16.05.2022 на суму 2738,12 грн., № 222946 від 25.05.2022 на суму 2511,51 грн., № 225957 від 07.06.2022 на суму 1373,54 грн., № 227425 від 15.06.2022 на суму 2706,34 грн., № 229222 від 27.06.2022 на суму 2496,01 грн., № 230071 від 30.06.2022 на суму 1582,22 грн., № 2230930 від 07.07.2022 на суму 1495,14 грн., № 236773 від 29.07.2022 на суму 1629,55 грн., № 242616 від 25.08.2022 на суму 975,87 грн., № 233551 від 14.07.2022 на суму 3812,68 грн., № 234596 від 25.08.2022 на суму 4944,66 грн., № 237648 від 29.07.2022 на суму 4902,01 грн., № 240590 від 15.08.2022 на суму 6805,10 грн., № 241708 від 25.08.2022 на суму 5507,87 грн., № 243716 від 31.08.2022 на суму 6014,85 грн., № 247450 від 15.09.2022 на суму 6102,44 грн., № 258436 від 26.09.2022 на суму 6437,38 грн., № 260 353 від 30.09.2022 на суму 5959,70 грн., № 261691 від 14.10.2022 на суму 10 762,49 грн., № 263555 від 25.10.2022 на суму 11 987,16 грн., № 264525 від 31.10.2022 на суму 5009,11 грн., № 278664 від 31.01.2023 на суму 2538,01 грн., № 265903 від 15.11.2022 на суму 6553,27 грн., № 266542 від 21.11.2022 на суму 1628,56 грн., № 267461 від 25.11.2022 на суму 7457,48 грн., № 268371 від 30.11.2022 на суму 317,00 грн., № 270119 від 15.12.2022 на суму 8830,00 грн., № 270730 від 19.12.2022 на суму 2378,13 грн., № 271713 від 26.12.2022 на суму 1113,13 грн., № 271902 від 26.12.2022 на суму 1618,16 грн., № 273820 від 30.12.2022 на суму 1468,28 грн., № 279681 від 15.02.2023 на суму 5527,32 грн., № 280910 від 24.02.2023 на суму 3090,42 грн., № 282818 від 28.02.2023 на суму 3592,94 грн., № 282559 від 07.03.2023 на суму 2963,69 грн., № 362589 від 06.05.2024 на суму 12 857,53 грн., № 283557 від 15.03.2023 на суму 4961,67 грн., № 285505 від 24.03.2023 на суму 3640,14 грн., № 286464 від 31.03.2023 на суму 5751,05 грн., № 1234466171701 від 05.04.2023 на суму 3292,11 грн., № 1244160922101 від 14.04.2023 на суму 3453,27 грн., № 1246521848401 від 17.04.2023 на суму 3016,09 грн., № 1253897679901 від 25.04.2023 на суму 2811,80 грн., № 1254650473101 від 26.04.2023 на суму 3370,27 грн., № 1256442384101 від 28.04.2023 на суму 2853,23 грн., № 356925 від 10.04.2024 на суму 6473,17 грн., № 15/05/2023293 840 від 15.05.2023 на суму 6055,78 грн., № 18/05/2023294 689 від 18.05.2023 на суму 4049,13 грн., № 25/05/2023295 690 від 25.05.2023 на суму 3567,77 грн., № 31/05/2023296 789 від 31.05.2023 на суму 5200,67 грн., № 31/05/2023297 458 від 31.05.2023 на суму 5315,24 грн., № 344725 від 07.02.2024 на суму 13 977,58 грн., № 346450 від 15.02.2024 на суму 6084,16 грн., № 15/06/2023300 291 від 15.06.2023 на суму 7826,60 грн., № 26/06/2023301 259 від 26.06.2023 на суму 6965,50 грн., № 30/06/2023302 179 від 30.06.2023 на суму 7290,68 грн., № 343 022 від 31.01.2024 на суму 15 606,04 грн., № 343913 від 02.02.2024 на суму 13 289,21 грн., № 17/07/2023303 236 від 17.07.2023 на суму 6556,29 грн., № 25/07/2023304 198 від 25.07.2023 на суму 7174,05 грн., № 31/07/2023305 173 від 31.07.2023 на суму 8151,31 грн., № 12/09/2023309 163 від 12.09.2023 на суму 859,18 грн., № 06/10/2023312 138 від 06.10.2023 на суму 3794,96 грн., № 342250 від 31.01.2024 на суму 23 404,11 грн., № 363462 від 06.05.2024 на суму 11 600,55 грн., № 15/09/2023310 177 від 15.09.2023 на суму 7398,21 грн., № 25/09/2023311 267 від 25.09.2023 на суму 8308,50 грн., № 10/10/2023313 397 від 10.10.2023 на суму 7161,30 грн., № 10/10/2023314 043 від 10.10.2023 на суму 6659,25 грн., № 328 394 від 06.12.2023 на суму 7511,48 грн., № 3335619 від 29.12.2023 на суму 2931,46 грн., № 334820 від 29.12.2023 на суму 8823,79 грн., № 340649 від 31.01.2024 на суму 5795,00 грн., № 365100 від 06.05.2024 на суму 13 980,19 грн., № 16/10/2023314 962 від 16.10.2023 на суму 7206,79 грн., № 25/10/2023319 104 від 25.10.2023 на суму 6912,82 грн., № 31/10/2023320 808 від 31.10.2023 на суму 2780,61 грн., № 07/11/2023321 733 від 07.11.2023 на суму 2504,04 грн., № 07/11/2023322 454 від 07.11.2023 на суму 10 072,73 грн., № 332212 від 27.12.2023 на суму 6102,63 грн., № 334017 від 28.12.2023 на суму 3121,65 грн.
За розрахунками позивача, заборгованість відповідача за договором № 1579/01/20 від 01.07.2020 становить 313 292,43 грн.
Поряд з цим, після звернення позивача до суду з розглядуваним позовом відповідач сплатив частину заборгованості за електричну енергію у розмірі 18 699,56 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: № 387 909 від 30.07.2024 на суму 2312,43 грн., № 378 060 від 28.06.2024 на суму 6872,67 грн., № 382 671 від 11.07.2024 на суму 538,78 грн., № 383 445 від 11.07.2024 на суму 1013,32 грн., № 381 052 від 11.07.2024 на суму 1061,48 грн., № 380 218 від 11.07.2024 на суму 720,33 грн., № 379 435 від 11.07.2024 на суму 6180,55 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження в частині стягнення боргу у розмірі 18 699,56 грн.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію підлягають задоволенню в розмірі 294 592,87 грн. (313 292,43 грн. - 18 699,56 грн.).
Щодо посилання відповідача на здійснення ним розрахунків за 2021-2023 роки з повним урахуванням положень наказів Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" та від 15.06.2022 № 206 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом", то суд відхиляє такі заперечення з огляду на те, що на час настання строку оплати вартості електроенергії за заявлений позивачем період (жовтень 2021 року, лютий 2022 року - березень 2022 року) наказ Міністерства енергетики України від 28.03.2022 №140 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" втратив чинність. В свою чергу, наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 № 206 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом", як і попередній наказ, жодним чином не обмежує право позивача на отримання повної вартості проданої енергії, встановленої укладеним сторонами в справі договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку. Цим наказом лише обмежено розмір виплат, які передбачені пунктом 10.1 Порядку. Проте даний нормативно-правовий акт не обмежує розмір виплат, які підлягають перерахуванню продавцям енергії за "зеленим тарифом" при здійсненні ними остаточних розрахунків згідно з пунктом 10.4 Порядку.
В постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погодилася з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 щодо застосування положень частини 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206. Згідно з цими висновками, положення наказу № 206 не змінюють і не припиняють обов`язок ДП "Гарантований покупець" здійснити своєчасний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та Порядку № 641.
Відтак, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування положень частини восьмої статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22, з урахуванням уточнення такого змісту:
- Накази № 140 та № 206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641;
- накази не звільняють ДП "Гарантований покупець" від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.
Отже, наразі відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо розміру виплат, які передбачені пунктом 10.1 Порядку № 641. 
Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 56 213,88 грн., штрафу у розмірі 15 907,01 грн., 3% річних у розмірі 10 692,57 грн. та інфляційних втрат у розмірі 21 352,31 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати електричної енергії колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
В пункті 4.6. договору (в редакції додаткової угоди № 378/01/21 від 11.02.2021) визначено, що гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від не оплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від не оплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів га рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 56 213,88 грн. та штрафу у розмірі 15 907,01 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Прийнявши до уваги доводи відповідача про негативний стан енергетичного сектору країни, спричинений військовою агресією та масованими обстрілами об`єктів енергетики, враховуючи ступінь виконання зобов`язання та причин його невиконання у повному обсязі, суд першої інстанції скористався наданим статтею 551 Цивільного кодексу України правом та відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 56 213,88 грн. та штрафу у розмірі 15 907,01 грн.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доводи сторін, а також беручи до уваги відсутність доказів понесення позивачем збитків та інших для нього наслідків порушення зобов`язання відповідачем, зважаючи на військову агресію російської федерації на території України, враховуючи поведінку відповідача, яким вживалися заходи щодо своєчасної оплати електричної енергії, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.
Суд першої інстанції, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, дійшов обґрунтованого висновку, що правомірним є стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10 692,57 грн. та інфляційних втрат у розмірі 21 352,31 грн.
Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення 246,80 грн. колегія суддів зазначає наступне.
При розгляді цього клопотання колегією суддів враховуються висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/3006/23, щодо можливості прийняття на стадії апеляційного розгляду справи доказів та закриття провадження у справі, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі:
"7.35. Таким чином, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду висновує, що суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.
7.36. Водночас у разі, якщо при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції встановлено наявність підстав, за яких судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим, то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Подібний підхід застосовний відповідно до частини третьої статті 278 ГПК України, згідно із якою у разі, якщо настала смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництво (пункт 6 частини першої статті 231 ГПК України) після ухвалення судового рішення, застосуванню підлягають положення статті 231 ГПК України у разі, якщо судом першої інстанції ухвалено, відповідно, незаконне і необґрунтоване рішення.
7.37. Отже, при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:
- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;
- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.
7.38. У тому разі, коли суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то встановлені апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України".
Таким чином, сплата відповідачем заборгованості в розмірі 246,80 грн. вже після ухвалення рішення судом першої інстанції не тягне за собою наслідків закриття провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення 246,80 грн. задоволенню не підлягає.
Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 залишити без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/7301/24 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/7301/24 - залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
4. Матеріали справи № 910/7301/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
            Повний текст постанови складено та підписано 09.04.2025.

Головуючий суддя                                                                                О.М. Сибіга 

Судді                                                                                          С.Р. Станік

                                                                                          Т.П. Козир