запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/595/25	Головуючий у 1-й інстанції Коваленко П.Л.	
Єдиний унікальний №336/1979/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       09 травня 2025 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Сєдова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сєдова Михайла Володимировича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 квітня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 22.02.2025 року о 16 год. 38 хв. в с.Ясна Поляна по пров.Соборний, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЛУАЗ 969 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Сєдов М.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Свої вимоги мотивував тим, що з відеозапису вбачається відсутність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та направлення поліцейськими останнього до медичного закладу для проходження огляду.
Заслухавши захисника Сєдова М.В., який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Рішення суду про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253942 від 22.02.2025 року підписаному  ОСОБА_1 , відповідно до якого водій  ОСОБА_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» ВМР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.02.2025 року, відповідно до якого у  ОСОБА_1  виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом апелянтом не оспорюється.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1  керував автомобілем ЛУАЗ 969, д.н.з.  НОМЕР_1  та був зупинений патрульними поліцейськими. Після перевірки документів ОСОБА_1  поліцейський повідомив останньому про виявлення в нього ознаки алкогольного сп`яніння та висунув  ОСОБА_1  вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснили порядок його проходження та наслідки відмови водія від проходження огляду. ОСОБА_1 ухилявся від відповіді, просив його пробачити, не заперечував факт вживання алкоголю, пояснив «їду додому, вживав трошки в балці зі знайомим».
Поліцейські неодноразово висували вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній ухилявся від відповіді, намагався домовитися.
Поліцейські, не дочекавшись згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, розцінили поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду, роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП, та склали протокол про адміністративне правопорушення. 
Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, поліцейськими щодо останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений поліцейськими про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.
Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.
При цьому всупереч протилежним аргументам захисника, апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейським своїми правами і повноваженнями в цій частині не вбачається.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Сєдова Михайла Володимировича залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 квітня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 336/1979/25