ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2025 року                                                                               Справа № 903/724/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Миханюк М.В. 

секретар судового засідання Юзефович Д.О.
за участю представників:
від позивача: Боричевський В.М. (адвокат), 
від відповідача: Слупко О.М. (адвокат),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.11.2024 (повний текст рішення складено 18.11.2024) та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.11.2024 (повний текст рішення складено 27.11.2024) ухвалені суддею Кравчук А.М. у м. Луцьк у справі № 903/724/24
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго"
до Фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича
про зобов`язання здійснити демонтаж технічних засобів, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики
та за зустрічним позовом підприємця Слупка Олександра Анатолійовича
до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго"
про визнання додаткової угоди до договору укладеною

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 Приватне акціонерне товариство “Волиньобленерго” звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до підприємця Слупка Олександра Анатолійовича про зобов`язання здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики. Крім того просить визначити порядок виконання рішення суду зазначивши, що під час проведення робіт з демонтажу підприємцю Слупку О.А. забезпечити дотримання правил охорони праці, отримати від власника електричних мереж допуск/дозвіл на проведення робіт в електромережах та забезпечити нагляд під час виконання робіт.  
Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем зобов`язань згідно договору № 55/28-10 від 17.12.2019 з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики, Правил охорони електричних мереж, Правил безпечної експлуатації електроустановок та неправомірним використанням відповідачем опор повітряних ліній для розміщення технічних засобів телекомунікацій. 
28.08.2024 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява підприємця Слупка Олександра Анатолійовича до  ПрАТ “Волиньобленерго” про визнання додаткової угоди до договору укладеною.
Зустрічна позовна заява обґрунтована наявністю у відповідача обов`язку, встановленого законом, укласти додаткову угоду до договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики.
Ухвалою суду від 29.08.2024 зустрічну позовну заяву підприємця Слупка Олександра Анатолійовича до  ПрАТ “Волиньобленерго”  про визнання додаткової угоди до договору укладеною прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
13.09.2024 від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну  предмету позову, в якій просить викласти прохальну частину позовної заяви в такій редакції: «Зобов`язати фізичну особу-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ «Волиньобленерго», а саме: з опор 22, 24, 43 ПЛ-0,4 кВ КТП №28131 Л-2 с. Вікторяни; з опор 125, 126, 6, 320 ПЛ-10 кВ Л-32-03; з опори 1 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-1 с. Ратнів; з опор 82, 90, 91, 93, 94 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-2 с. Ратнів; з опор 10, 11, 12, 13, 14, 18 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-2 с. Ратнів; з опор 31, 35, 41, 43, 53, 54 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-3 с. Ратнів; з опор 60, 61 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-4 с. Ратнів; з опор 34, 41, 46 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-1 с. Ратнів; з опор 110, 111, 138, 139 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-3 с. Ратнів; з опори 133 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-4 с. Ратнів; визначити порядок виконання рішення суду у частині зобов`язання фізичної особи - підприємця Слупка О. А. здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ «Волиньобленерго» та зазначити, що під час проведення робіт з демонтажу фізичній особі - підприємцю Слупку О. А. потрібно забезпечити дотримання правил охорони праці, отримати від власника електричних мереж допуск/дозвіл на проведення робіт в електромережах та забезпечити нагляд під час виконання робіт; стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.11.2024 зустрічний позов задоволено. Визнано укладеною між Приватним акціонерним товариством "Волиньобленерго" та Фізичною особою-підприємцем Слупко Олександром Анатолійовичем додаткову угоду № 23 від 01 серпня 2024 року до договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики для розміщення технічних засобів телекомунікацій № 55/28-10 від 17 грудня 2019 року в редакції цього судового рішення. У задоволенні первісного позову Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" до Фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича про зобов`язання здійснити демонтаж технічних засобів, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 27.11.2024 заяву Фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої інстанції, ПрАТ "Волиньобленерго" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 13.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.11.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити вимоги первісного позову та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує, що відмовляючи в задоволенні первісного позову судом було застосовано норми права, які не підлягають застосуванню в цій справі. Зокрема суд застосував норми пунктів 34-36 Правил надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, якими регулюються "підстави припинення користування елементами інфрастуруктури об`єкта електроенергетики", в той час як вимоги первісного позову грунтуються на необхідності здійснення "демонтажу технічних засобів електронних комунікацій", що здійснюється за окремою процедурою. Вважає помилковим висновок суду щодо обрання ПрАТ "Волиньобленерго" неналежного та неефективного способу захисту. Також не погоджується з висновками суду що дії позивача за первісним позовом, який частково уклав додаткові угоди з відповідачем щодо включення технічних засобів, зазначених в Актах про факт неправомірного розміщення, до договору з доступу, а згодом без вмотивованої відмови про укладення додаткової угоди пред`явив позов про зобов`язання відповідача здійснити демонтаж технічних засобів щодо яких відсутні додаткові угоди, суперечать його попередній поведінці. В даному випадку відмічає, що судом не досліджувались обставини, аргументи сторін та підстави для укладення попередніх додаткових угод, а тому вказані висновки суду порушують принцип змагальності сторін. Посилаючись на п. 29 Правил доступу, за якими сторони зобов`язані дотримуватися порядку і строків, установлених для укладення договорів доступу, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що договори відповідно до вказаного порядку укладаються у разі, коли провайдер тільки має намір здійснити підвіс, а не як у випадку з ФОП Слупко О.А., коли провайдер уже здійснив підвіс і укладенням договору намагається його узаконити.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду апелянт вказує, що 13.11.2024 року під час розгляду спору по суті на запитання суду про судові витрати представником ФОП Слупко О.А. було оголошено про те, що у відзиві до позовної заяви нею вказувалося про витрати на правову допомогу. Заяви про те, що докази, які підтверджують розмір понесених витрат на правову допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справ в судовому засіданні, зроблено не було, як це передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України. Натомість докази, якими ФОП Слупко О.А. обґрунтовує витрати на професійну правничу допомогу були надані до поданої 15.11.2024 заяви про ухвалення додаткового рішення. За таких обставин звертає увагу на те, що вирішення питання про судові витрати, у разі подання заяв в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, має відбуватись виходячи із положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якою унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Натомість подана ФОП Слупко О.А. 15.11.2024 заява про ухвалення додаткового рішення, зводиться саме до необхідності ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з не розподілом таких витрат судом. Відповідно у суду не було підстав для вирішення питання про судові витрати.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує. Відмічає, що  дійсно рішення суду містить посилання на пункти 34-36 Правил надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2018 р. № 853 (далі – Правила доступу) щодо порядку припинення користування елементами інфраструктури об`єкта електроенергетики та висновок про те, що судом не встановлено факту припинення відповідачем за первісним позовом користування елементами інфраструктури об`єкта електроенергетики. Однак, відмова у задоволенні вимог щодо зобов`язання ФОП Слупко О.А. здійснити демонтаж технічних засобів мотивована саме задоволенням позовних вимог про визнання додаткової угоди укладеною. Висновки суду про обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту прав вважає обгрунтованими, оскільки представниками ПрАТ "Волиньобленерго" під час розгляду спору повідомлялось про можливість укладення додаткової угоди та надання доступу до спірних елементів, однак після демонтажу технічних засобів та звернення до ПрАТ "Волиньобленерго" із заявою в порядку, передбаченому Правилами доступу. За таких обставин демонтаж обладнання та послідуючий його монтаж не впливає на обсяг правомочностей власника щодо користування об`єктами інфраструктури, а тому повернення сторін у вихідне положення призведе знову ж таки до вимог за зустрічних позовом. Відмічає, що відмова в укладенні договору з доступу, згідно пункту 24 Правил, не передбачає такої обставини, як фактична наявність підвісу. Щодо порушень під час ухвалення додаткового рішення вказує, що разом з відзивом на позов відповідач повідомив про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн, а також зазначив, що підтверджуючі документи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відтак процесальні дії суду в даному випадку є правомірними. За нведених обставин просить відмовити в задоволенні скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
За умовами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваних рішень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
17.12.2019 між Приватним акціонерним товариством “Волиньобленерго” (власник, володілець, позивач за первісним позовом) та фізичною особою-підприємцем Слупком Олександром Анатолійовичем (замовник, відповідач за первісним позовом) укладено договір № 55/28-10 з доступу до елементів інфраструктури об`єкта енергетики (договір з доступу) (а.с. 16-22).
Відповідно до п. 1, п. 2 договору замовник замовляє та оплачує, а власник (володілець) надає право доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики для розміщення технічних засобів телекомунікацій (далі - доступ) відповідно до погодженої власником (володільцем) проектної документації на доступ, розробленої згідно з технічними умовами з доступу. Перелік (кількість) елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики, наданих для доступу, є невід`ємною частиною договору та оформляється додатком до договору.
Перелік елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики сторони узгодили в додатку 1 до Договору (а.с. 23-25).
Відповідно до п. 11. Договору власник має право вимагати здійснення замовником демонтажу технічних засобів телекомунікаційних мереж, розміщених на елементах об`єктів електроенергетики, на підставах та у порядку, що визначені Правилами надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики (далі - Правила доступу); самостійно або із залученням третіх осіб демонтувати технічні засоби телекомунікаційних мереж, розміщені на елементах об`єктів електроенергетики, на підставах та у порядку, що визначені Правилами доступу; замовник зобов`язаний не допускати самовільного використання елементів електроенергетики, що належать власнику (володільцю); під час підготовки проведення робіт з реалізації проекту розміщення телекомунікаційних мереж надати власнику (володільцю) заявку на проведення відповідних робіт.
Відповідно до п. 29 Договору він набирає чинності з 01.01.2020 і діє протягом одного року, а в частині  оплати – до повного виконання. Строк дії договору може бути продовжено у порядку, визначеному сторонами. Якщо не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не заявить письмово про його припинення, дія цього договору щоразу продовжується на один календарний рік. 
Станом на день розгляду справи договір діє у зв`язку з його автоматичною пролонгацією.
Відповідно до розрахунку розміру щомісячної плати за доступ до елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики всього 1910 шт. елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики, наданих для доступу, розмір щомісячної плати складає 23913 грн 20 коп (а.с. 26).
Отже, між сторонами виникли відносини щодо користування елементами інфраструктури об`єктів електроенергетики (опорами), які регулюються Законом про доступ.
03.02.2023, 07.02.2023, 14.02.203, 27.03.2023, 12.06.2023, 15.08.2023, 20.10.2023, 20.10.2023, 28.11.2023, 20.02.204, 27.03.2024, 24.04.2024 комісія у складі представників ПрАТ “Волиньобленерго” та відповідача склали акти про факти неправомірного розміщення технічних засобів телекомунікацій (Акт про факт неправомірного розміщення) в с. Чаруків, с. Коршів, с. Городище, с. Гірка Полонка, с. Вигуричі, с. Коршів, с. Ратнів, с. Городище, с. Несвіч, с. Вікторяни,   с. Григоровичі, с. Н. Оздів (а.с. 27-40).
Посилаючись на порушення ФОП Слупко О.А. договірних зобов`язань, Правил надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики (затв. постановою КМУ від 18.07.2018 № 853), Правил охорони електричних мереж, Правил безпечної експлуатації електроустановок та керуючись ст.ст. 16,  391 ЦК України позивач просить зобов`язати відповідача здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ "Волиньобленерго" за визначеним переліком (згідно вищевказаних актів про факти неправомірного розміщення), а також визначити порядок виконання рішення суду, який запропоновано позивачем.  
Поруч з цим, матеріалами справи стверджується, що 01.04.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 8 до Договору, у якій за зверненням відповідача №28022023 від 28.02.2023, в Договір включені додаткові елементи, вказані в Актах №12 від 03.02.2023, №13 від 07.02.2023, №14 від 07.02.2023, №15 від 07.02.2023, №16 від 14.02.2023 (а.с. 121-127).
01.05.2023  укладено додаткову угоду № 9 до Договору, у якій за зверненням відповідача №28032023 від 28.03.2023 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Акті №32 від 27.03.2023 (а.с. 128-134).
01.08.2023 укладено додаткову угоду № 12 від 01.08.2023 до Договору, у якій за зверненням відповідача №30062023 від 30.06.2023 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Акті №47 від 12.06.2023 (а.с.135-141).
01.09.2023 укладено додаткову угоду № 13 до Договору, у якій за зверненням відповідача від 18.08.2023 №18082023 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Акті №51 від 15.08.2023 (а.с. 142-148).
01.11.2023 укладено додаткову угоду № 14 до Договору, у якій за зверненням від 01.11.2023 №01112023 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Акті №56 від 20.10.2023 (а.с. 149-155).
01.01.2024 укладено додаткову угоду № 16 до Договору, у якій за зверненнями відповідача №27112023 від 27.11.2023 та №27122023 від 27.12.2023 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Актах №59 від 20.10.2023, № 62 від 28.11.2023 (а.с. 156-171).
01.04.2024 укладено додаткову угоду № 19 до Договору, у якій за зверненням відповідача від 29.02.2024 №29022024 в Договір включені додаткові елементи, вказані в Акті №10-24 від 20.02.2024 (а.с. 172-174).
01.05.2024 укладено додаткову угоду № 20 до Договору, у якій за зверненням відповідача від 04.04.2024 № 04042024/2 в Договір включено додаткові елементи, вказані в Акті №24-24 від 27.03.2024 (а.с. 180-186).
Отже, як свідчать матеріали справи, станом на момент розгляду спору не врегульованими залишились правовідносини сторін щодо самовільно розміщених засобів електронних комунікацій, які виявлено згідно Акту про факт неправомірного розміщення технічних засобів телекомунікацій № 30-24 від 24.04.2024 року. 
Виходячи із вказаного, в процесі розгляду спору позивачем за первісним позовом подано заяву про зміну предмету позову (від 13.09.2024), відповідно до якої просить викласти прохальну частину позовної заяви в такій редакції: «Зобов`язати фізичну особу-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ «Волиньобленерго», а саме: з опор 22, 24, 43 ПЛ-0,4 кВ КТП №28131 Л-2 с. Вікторяни; з опор 125, 126, 6, 320 ПЛ-10 кВ Л-32-03; з опори 1 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-1 с. Ратнів; з опор 82, 90, 91, 93, 94 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-2 с. Ратнів; з опор 10, 11, 12, 13, 14, 18 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-2 с. Ратнів; з опор 31, 35, 41, 43, 53, 54 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-3 с. Ратнів; з опор 60, 61 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-4 с. Ратнів; з опор 34, 41, 46 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-1 с. Ратнів; з опор 110, 111, 138, 139 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-3 с. Ратнів; з опори 133 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-4 с. Ратнів; визначити порядок виконання рішення суду у частині зобов`язання фізичної особи - підприємця Слупка О. А. здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ «Волиньобленерго» та зазначити, що під час проведення робіт з демонтажу фізичній особі - підприємцю Слупку О. А. потрібно забезпечити дотримання правил охорони праці, отримати від власника електричних мереж допуск/дозвіл на проведення робіт в електромережах та забезпечити нагляд під час виконання робіт; стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.
Відповідач в свою чергу подав зустрічний позов до позивача про визнання додаткової угоди до договору укладеною. В обгрунтування вимог зазначає, що ПрАТ "Волиньобленерго" незаконно ухиляється від укладення додаткової угоди № 23 від 01.08.2024 до договору з доступу та від надання доступу ФОП Слупко О.А. до 35 спірних опор, самовільне розміщення засобів на яких виявлено за Актом № 30-24 від 24.04.2024 року. В якості правових підстав покликається на Закон України "Про доступ до об`єктів будівництва, траспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікацій", Правила надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, затверджені постановою КМУ від 18.07.2018 № 853, ст. 187 ГК України.
Розглядаючи вимоги позивача за первісним позовом, судова колегія приймає до уваги наступне.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж" № 1834-VIII від 07.02.2017, який визначає правові, економічні та організаційні засади доступу до інфраструктури об`єктів електроенергетики, а також визначає права та обов`язки осіб, які беруть участь у таких господарських відносинах (далі в тексті - Закон про доступ).
На виконання вимог зазначеного Закону затверджено Правила надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, згідно постанови КМУ від 18.07.2018 № 853 (далі в тексті - Правила надання доступу).
Відповідно до ст. 1 Закону про доступ - власниками (володільцями) інфраструктури об`єкта доступу є фізична або юридична особа, у власності (володінні) якої перебуває інфраструктура об`єкта доступу або окремі її елементи. Замовник доступу до інфраструктури об`єкта доступу - суб`єкт господарювання (оператор електронних комунікацій, постачальник електронних комунікаційних послуг), який звернувся чи має намір звернутися до власника інфраструктури об`єкта доступу із запитом про надання доступу до конкретного елемента інфраструктури об`єкта доступу або який уклав договір з доступу.
Статтями 14 та 15 Закону про доступ визначено права та обов`язки власника і замовника. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 15 замовник зобов`язаний не допускати самовільного розміщення технічних засобів електронних комунікацій на елементах інфраструктури об`єкта доступу (аналогічні обов`язки замовника визначено п.п. 4 п. 45 Правил надання доступу, а також п.п. 9 п. 14 Договору з доступу).                
В свою чергу, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 власник має право демонтувати (частково демонтувати) технічні засоби електронних комунікацій, розміщені на елементах інфраструктури об`єкта доступу без укладення договору з доступу відповідно до законодавства, крім випадків, передбачених частиною першою статті 19 цього Закону.
Частина 1 статті 19 Закону про доступ визначає особливості доступу до інфраструктури  об`єкта доступу в умовах надзвичайного та воєнного стану і надає дозвіл замовнику розміщувати технічні засоби електронних комунікацій до укладення договору з доступу з метою надання послуг для забезпечення потреб військових формувань та за умови обов`язкового повідомлення власника з послідуючим зверненням до нього для укладення договору з доступу.
Вищевказані положення свідчать про те, що законом, правилами та договором визначено обов`язок замовника не допускати самовільне розміщення технічних засобів електронних комунікацій на елементах інфраструктури об`єкта доступу. Одночасно власнику надано право  демонтувати (частково демонтувати) технічні засоби електронних комунікацій, самовільно розміщені на елементах інфраструктури об`єкта доступу, окрім випадку коли такі технічні засоби розміщено з метою надання послуг для забезпечення потреб військових формувань.
Будь-яких доказів того, що самовільне розміщення технічних засобів комунікацій, яке зафіксоване вищевказаними актами, відбулось з метою надання послуг для забезпечення потреб військових формувань, матеріали справи не містять. Отже, дії відповідача в даному випадку не можуть вважатися правомірними та кваліфікуються як порушення зобов`язань, визначених не тільки договором, а і законом та правилами.
Поряд з цим, пунктами 37-40 Правил надання доступу визначено порядок демонтажу технічних засобів електронних комунікацій, розміщених без укладення договору з доступу. 
Зокрема, у разі встановлення власником під час огляду елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики факту неправомірного розміщення на них технічних засобів електронних комунікацій власник складає акт про неправомірне розміщення та протягом 5-ти робочих днів з дня виявлення порушення розміщує на своєму веб-сайті інформацію про неправомірне розміщення технічних засобів із зазначенням їх місцезнаходження та вимогу щодо їх демонтажу. Якщо власник самовільно розміщених технічних засобів протягом 30-ти календарних днів з дня розміщення інформації на веб-сайті не звернувся до власника для узгодження умов демонтажу та не здійснив демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, власник має право демонтувати їх самостійно та вимагати відшкодування вартості виконаних робіт. У разі наявності у власника технічних засобів електронних комунікацій підстав, що підтверджують договірний порядок використання ним елементів інфраструктури, він повинен повідомити про це власнику протягом 30-ти календарних днів з дня розміщення інформації на веб-сайті власника.  Власник не несе відповідальності за втрату технічних характеристик технічних засобів електронних комунікацій в результаті їх демонтажу.
Відповідно до Акту від 24.04.2024 № 30-24 встановлено неправомірне розміщення технічних засобів телекомунікацій відповідачем на 35 елементах інфраструктури об`єктів електроенергетики позивача. Даний акт складено за участю відповідача - ФОП Слупко О.А. Станом на момент звернення позивачем до суду з позовом неправомірно (самовільно) розміщені технічні засоби комунікацій не демонтовані, договірний порядок використання елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики не встановлений.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Вказаний спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Суть негаторного позову полягає у законній можливості суду усунути перешкоди у користуванні майном, які є такими, що здійснюються поза межами закону (з його порушенням), в той час як наявність договірних відносин між сторонами спору виключає можливість законного втручання у правовідносини сторін шляхом усунення перешкод, яі встановлені за домовленістю сторін.
Судовою колегією при цьому звертається увага, що доступ до елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики замовником здійснюється на платній основі (ст. 17 Закону, п.п. 46, 47 Правил). Розмір плати визначається за відповідною методикою (затвердженою Міненерговугіллям) виходячи із ставки плати за доступ до одного елемента. Розрахунок розміру щомісячної плати є невід`ємною частиною договору.
Відповідно самовільне (бездоговірне) розміщення замовником технічних засобів та їх використання, порушує право власника об`єктів інфраструктури на отримання визначеної законом плати, як прибутку від здійснення підприємницької діяльності. В свою чергу замовник, який використовує самовільно розміщені технічні засоби телекомунікацій, отримує неправомірну вигоду за рахунок відсутності платежів в період бездоговірного користування об`єктами інфраструктури. 
Такі дії замовника суперечать як загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) так і конституційним основам правопорядку у сфері господарювання (ст. 5 ГК України).
Поряд з цим, самовільне встановлення технічних засобів призводить до порушення визначених Правилами особливостей безпечного доступу та користування інфраструктурою об`єкта електроенергетики, позаяк всі роботи з розміщення та експлуатації електронних комунікаційних мереж на діючих електроустановках та в охоронних зонах ліній електропередач виконуються у відповідності до вимог Правил безпечної експлуатації електроустановок та Правил охорони електричних мереж та під контролем власника (володільця) об`єктів. 
За умовами ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси захищаються, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі. Аналогічні положення визначено ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України.
Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним. Тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.  
Зважаючи, що Правилами надання доступу передбачено порядок фіксації порушення (самовільного розміщення технічних засобів), а також право власника на використання певного способу усунення такого порушення (демонтаж), вимоги позивача за первісним позовом грунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи та відповідають належним способам захисту порушених прав та інтересів, а відтак підлягають задоволенню.
При цьому слід відмітити, що вимога про визначення порядку виконання рішення суду шляхом здійснення демонтажу з дотриманням правил охорони праці, отримання від власника електричних мереж допуску/дозволу на проведення робіт в електромережах та забезпечення нагляду під час виконання робіт відповідає визначеним Правилам особливостям безпечного доступу та користування інфраструктурою об`єкта електроенергетики, а відтак є правомірною та законною.
За таких обставин висновки місцевого господарського суду про обрання ПрАТ "Волиньобленерго" неналежного та не ефективного способу захисту не відповідають обставинам справи та є помилковими.  
В частині вимог зустрічного позову суд приймає до уваги наступне.
Згідно з п. 29 Правил надання доступу, у разі зміни кількості елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики, що використовується замовником або планується до використання відповідно до технічних умов, відносини якого з власником оформлені договором з доступу, сторони зобов`язані дотримуватися порядку і строків, установлених для укладення договору з доступу.
Визначені Правилами надання доступу порядок і строки для укладення договору передбачають наступні етапи:
- звернення замовника до власника з письмовою заявою про отримання доступу (із зазначенням відомостей, зокрема, про найменування та тип технічних засобів електронних комунікацій, орієнтовної схеми розміщення, потужності активного обладнання, що потребує живлення від електричних мереж, місця можливого встановлення встановлення обладнання тощо);
- отримання протягом 15-ти днів від власника письмового повідомлення про технічну можливість забезпечення доступу (або відсутність технічної можливості з наданням альтернативної пропозиції щодо забезпечення доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики);
- згідно п. 7-1 Правил та п. 4-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону розроблення та видача технічних умов, а також погодження проектної документації не вимагається;
-  звернення замовника до власника з проектом договору з доступу;
- укладення договору з доступу в місячний строк.
При цьому слід відмітити, що відповідно до прав та обов`язків замовника, визначених ст. 15 Закону про доступ та п.п. 44, 45 Правил з надання доступу, після укладення договору з доступу замовник здійснює розміщення технічних засобів електронних комунікацій, отримує електроживлення для їх функціонування та має право на безперешкодний доступ до їх експлуатації.
За вимогами ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.  
Як зазначалось вище, спірні договірні правовідносини регулюються Законом України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж" № 1834-VIII від 07.02.2017, а також затвердженими на виконання вимог даного Закону Правилами надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, згідно постанови КМУ від 18.07.2018 № 853 (далі в тексті - Правила надання доступу).
Отже, договір про надання доступу та зміни до нього (у разі зміни кількості елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики) повинні укладатися з дотриманням вимог вищевказаних нормативно-правових актів. 
ФОП Слупко О.А. у вимогах за зустрічним позовом вказує, що 24 квітня 2024 року за його участі комісією ПрАТ "Волиньобленерго" складено Акт № 30-24 про факт неправомірного розміщення технічних засобів телекомунікацій, яким зафіксовано доступ до 35 елементів, які не включені в Договір з доступу. 
10 травня 2024 позивач звернувся з письмовою заявою для отримання доступу до Луцької філії ПрАТ "Волиньобленерго" та 24.07.2024 надав проект додаткової угоди, яка в свою чергу укладається не пізніше місяця з моменту її отримання власником об`єктів інфраструктури. Зазначені звернення відповідачем проігноровані. Відмічає, що відмова в укладенні договору можлива виключно у разі наявності підстав, що визначені пунктом 24 Правил з надання доступу. А оскільки законодавством фактично встановлений обов`язок власника укласти договір з доступу за відсутності чітко визначених Правилами з надання доступу підстав для відмови, то ігнорування звернення замовника про внесення змін у договір у зв`язку із збільшенням кількості елементів фактично є ухиленням від укладення договору з доступу, що відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону про доступ вважається порушенням закону.
З даного приводу колегією суддів відмічається, що Правилами з надання доступу чітко встановлені права та обов`язки як замовника, так і власника. 
Зокрема, замовник здійснює розміщення технічних засобів електронних комунікацій, отримує електроживлення для їх функціонування та має право на безперешкодний доступ до їх експлуатації лише після укладення відповідного договору.
Натомість замовник в порушення встановленого порядку розмістив технічні засоби до  укладення договору, а першочергове звернення (№ 10052024 від 10.05.2024) з наведеним переліком елементів інфраструктури для отримання доступу грунтується на Акті № 30-24 про факт неправомірного розміщення технічних засобів телекомунікацій від 24.04.2024 року.
При цьому відсутність необхідності розроблення та видачі технічних умов, а також погодження проектної документації під час дії воєнного стану, не скасовує обов`язку замовника дотримуватися встановленого порядку щодо звернення до власника об`єктів і укладення договору перед розміщенням технічних засобів. 
Такі дії (розміщення технічних засобів до укладення договору, однак з обов`язковим повідомленням власника), як зазначалось вище, можливі лише у визначеному ч. 1 ст. 19 Закону про доступ випадку. Однак доказів наявності саме такого випадку суду не надано. 
Тобто, замовник власними діями порушив визначені Правилами порядок і строки для укладення договору (змін до нього), а також покладені на нього обов`язки (не допускати самовільного розміщення технічних засобів).
Слід відмітити, що серед визначених п. 24 Правил підстав, за яких власник (володілець) може відмовити замовнику в укладенні договору з доступу, відмічено - звернення складено з порушенням відповідних правил надання доступу до інфраструктури об`єкта доступу (аналогічне положення закріплено в п. 1 ч. 4 ст. 16 Закону про доступ).  
Таким чином, звернення до власника об`єктів, яке грунтується на акті про факт неправомірного розміщення технічних засобів телекомунікацій, не відповідає закону та  Правилам з надання доступу. 
Допущені замовником порушення відповідно не породжують обов`язок власника укласти договір з надання доступу, оскільки в протилежному випадку нівелюються положення норм спеціального законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зокрема: щодо обізнаності власника об`єктів інфраструктури про найменування та тип технічних засобів електронних комунікацій, орієнтовної схеми розміщення комунікаційних мереж на об`єкті електроенергетики, потужності активного обладнання, що потребує живлення від електричних мереж, місця можливого встановлення такого обладнання, тощо; в частині прав власника щодо з`ясування технічної можливості забезпечення доступу; прав власника в частині перевірки виконання замовником робіт та вимог щодо усунення виявлених порушень; наслідків самовільного розміщення технічних засобів, тощо. 
Суд погоджується з твердженням апелянта, що Правилами чітко визначено, в разі встановленння власником (володільцем) під час огляду елементів інфраструктури об`єктів електроенергетики факту неправомірного розміщення на них технічних засобів електронних комунікацій, власник технічних засобів телекомунікацій зобов`язаний демонтувати самовільно розміщені технічні засоби, а не звернутися для укладення договору. Першочерговою дією замовника для отримання доступу є подання відповідної заяви (звернення), а не позадоговірний, самовільний монтаж технічних засобів на об`єктах інфраструктури електроенергетики.
Формальне звернення позивача до відповідача з заявою, яка не відповідає визначеному правилами змісту та направлення проекту додатковою угоди, за відсутності усунення попередньо виявлених порушень, не свідчить про дотримання позивачем встановленого порядку і, як наслідок, не може кореспондуватися з обов`язком відповідача укласти додаткову угоду.
Місцевим господарським судом вищевказаним обставинам не надано належної оцінки, що призвело до помилкового висновку стосовно дотримання ФОП Слупко О.А. порядку звернення щодо внесення змін до договору з доступу.
Отже, враховуючи допущені ФОП Слупко О.А. порушення вимог Закону про доступ та Правил надання доступу, вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання додаткової угоди до договору укладеною задоволенню не підлягають. 
Посилання місцевого суду на висновки Північного апеляційного господарського суду в постанові від 15.01.2024 у справі № 920/495/23 з аналогічних правовідносин, судова колегія вважає безпідставними, оскільки обставини спору та підстави ухилення від укладення договору в порівнюваних правовідносинах є різними. 
Також необгрунтованими колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду в частині суперечливої поведінки ПрАТ "Волиньобленерго", а саме - укладення додаткових угод з ФОП Слупко О.А. щодо включення технічних засобів, зазначених в інших Актах про факт неправомірного розміщення, до договору з доступу, а згодом без вмотивованої відмови про укладення додаткової угоди, пред`явлення позову про зобов`язання відповідача здійснити демонтаж технічних засобів, щодо яких відсутні додаткові угоди.
З даного приводу суд погоджується з твердженням апелянта про те, що суд під час розгляду справи не досліджував обставини, аргументи сторін та підстави для укладення попередніх додаткових угод, що призвело до порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі.  
В контексті зазначеного місцевий господарський суд фактично зосередився на вимогах зустрічного позову та відмовив в задоволенні первісного позову без надання належної оцінки підставам його подання.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обгрунтована та підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Волинської області від 13.11.2024 у справі № 903/724/24 підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. Судом апеляційної інстанції приймається нове рішення, за яким первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові відмовляється. 
Враховуючи скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, підлягає скасуванню також і додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.11.2024 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, як невід`ємна частина основного рішення.
Відповідно до ст. 282 ГПК України у випадку скасування судового рішення суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат згідно ст. 129 ГПК України. 
В зв`язку із задоволенням вимог первісного позову, понесені ПрАТ "Волиньобленерго" витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача - ФОП Слупко О.А.
З огляду на відмову в задоволенні зустрічного позову, понесені позивачем ФОП Слупко О.А. судові витрати залишаються за ним. 
Судові витрати ПрАТ "Волиньобленерго" за подання апеляційної скарги, в зв`язку з її задоволенням, покладаються на ФОП Слупко О.А.        
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                                         
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" задоволити. 
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 13 листопада 2024 року у справі №903/724/24  скасувати. Прийняти нове рішення. 
Первісний позов задоволити.
Зобов`язати фізичну особу-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснити демонтаж технічних засобів електронних комунікацій, самовільно розміщених на об`єктах інфраструктури електроенергетики ПрАТ "Волиньобленерго", а саме: 
- з опор 22, 24, 43 ПЛ-0,4 кВ КТП №28131 Л-2 с. Вікторяни; 
- з опор 125, 126, 6, 320 ПЛ-10 кВ Л-32-03; 
- з опори 1 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-1 с. Ратнів; 
- з опор 82, 90, 91, 93, 94 ПЛ-0,4 кВ КТП №28295 Л-2 с. Ратнів; 
- з опор 10, 11, 12, 13, 14, 18 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-2 с. Ратнів; 
- з опор 31, 35, 41, 43, 53, 54 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-3 с. Ратнів; 
- з опор 60, 61 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28026 Л-4 с. Ратнів; 
- з опор 34, 41, 46 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-1 с. Ратнів; 
- з опор 110, 111, 138, 139 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-3 с. Ратнів;
- з опори 133 ПЛ-0,4 кВ ЗТП №28130 Л-4 с. Ратнів.
Визначити порядок виконання рішення суду наступним чином: 
- під час проведення робіт з демонтажу фізичній особі-підприємцю Слупку О.А. забезпечити дотримання правил охорони праці, отримати від власника електричних мереж допуск/дозвіл на проведення робіт в електромережах та забезпечити нагляд під час виконання робіт. 
В задоволенні зустрічного позову відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (Волинська область, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, 4, код ЄДРПОУ 00131512) 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.
3. Додаткове рішення Господарського суду Волинськї області від 27 листопада 2024 року у справі № 903/724/24 скасувати. 
4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Слупка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (Волинська область, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, 4, код ЄДРПОУ 00131512) 7267,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Видати наказ.
5. Доручити Господарському суду Волинської області на виконання даної постанови видати накази.
6. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
7. Справу №903/724/24 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "28" квітня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

        Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.