УХВАЛА
24 березня 2025 року
м. Київ
справа № 702/1029/23
провадження № 61-49ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 жовтня 
2024 року, ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області 
від 10 вересня 2024 року, 12 вересня 2024 року, 04 жовтня 2024 року, 08 жовтня 
2024 року, ухвалу Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» м. Монастирище до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплокомуненерго» 
м. Монастирище, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог 
щодо предмету спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» 
м. Монастирище(далі - КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище) звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з кожного окремо по 9 957,70 грн боргу за спожиті житлово-комунальні послуги пропорційно до розміру 1/4 частки власності кожного з відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 . 
Також ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до 
КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про захист прав споживачів, визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії. 
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року визнано заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жежер Ю. М. необґрунтованою, оскільки доказів заінтересованості судді у результаті розгляду справи заявником не надано та не обґрунтовано наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року відмовлено у задоволення вказаного відводу з таких же підстав.
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2024 року визнано заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жежер Ю. М. необґрунтованою, оскільки доказів заінтересованості судді у результаті розгляду справи заявником не надано та не обґрунтовано наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08 жовтня 2024 року відмовлено у задоволення вказаного відводу з таких же підстав.
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 жовтня 2024 позов КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище задоволено.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище борг за спожиті житлово - комунальні послуги в розмірі 9 957, 70 грн з кожного.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2024 року заяву 
ОСОБА_1 про відвід судді Фетісової Т. Л. залишено без задоволення.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року, від 12 вересня 2024 року, від 04 жовтня 2024 року та від 08 жовтня 
2024 року залишено без змін.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 жовтня 2024 залишено без змін.
04 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кулинич О. І. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 жовтня 
2024 року, ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області 
від 10 вересня 2024 року, 12 вересня 2024 року, 04 жовтня 2024 року, 08 жовтня 
2024 року, ухвалу Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рощення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме заявник вважає, що суди порушивши норми процесуального права, розглянули справу неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).
Крім цього, заявник вважає, що суди не дослідили всі докази у матеріалах справи, а саме пояснення секретаря зборів ОСОБА_20. (пункт 1 частина третя статті 411 ЦПК України). 
Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  та витребувано матеріали цивільної справи 
№ 702/1029/23 із Монастирищенського районного суду Черкаської області.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 жовтня 2024 року, ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року, 12 вересня 2024 року, 04 жовтня 
2024 року, 08 жовтня 2024 року, ухвалу Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська